A szeretet és együttérzés magunknak és másoknak is hasznos.

Ha szeretettel fordulunk másokhoz, elménk és szívünk megnyílik a békességre.

A békesség tágabb közösségünkre való kiterjesztésével egységet, harmóniát és együttműködést teremthetünk magunk körül.

A békesség további kiterjesztése a nemzetekre, majd a világra kölcsönös bizalmat, megbecsülést, őszinte kommunikációt, végül sikeres összefogást eredményez a világ problémáinak megoldása érdekében.

Minden lehetséges, ha megtanuljuk, hogyan terjesszük ki szeretetünket.

E megvilágító erejű és tanulságos kézikönyvben Őszentsége, a Dalai Láma − a Nobel-békedíj tulajdonosa − ésszerű mindennapi irányelveket ad arra vonatkozólag, hogyan alakíthatjuk át önközpontú energiánkat kifelé irányuló együttérzéssé. A tibeti kolostorokban több mint ezer évvel ezelőtt meghonosodott gyakorlatokból és eljárásokból merítve bemutat egy hét lépésből álló, önmagát irányító programot, amelynek segítségével szívünket és tudatunkat megnyithatjuk a korlátlan szeretet megtapasztalása felé, amely minden kapcsolatot átformál az életünkben − s egyre közelebb vezet a bölcsességhez és a megvilágosodáshoz.

ŐSZENTSÉGE, A
DALAI LÁMA

A SZERETET KITERJESZTÉSE

HELIKON

A kötet az alábbi kiadás alapján készült:

His Holiness the Dalai Lama:
How to Expand Love. Widening the Circle of Loving Relationships.
Translated and Edited by: Jeffrey Hopkins, Ph.D. 2005
Atria Books, New York

Atria Books is a division of Simon and Schuster, Inc.

Borítóterv:

Rajka Mária

Borítókép: Profimedia – Red Dot Kft.

Fordította:

Agócs Tamás

Copyright © Atria Books, 2014

© Agócs Tamás, 2015

© Helikon Kiadó, 2015

Felelős kiadó Szász Zsolt

A Helikon Kiadó az LS Kiadói Csoport tagja

www.helikon.hu

Felelős szerkesztő Kovács Attila Zoltán

Szerkesztő Darida Benedek

Olvasószerkesztő Szepessy Kata

Műszaki szerkesztő Széplaki Gyöngyi

Elektronikus verzió eKönyv Magyarország Kft.

Készítette Békyné Kiss Adrien

www.ekonyv.hu

ISBN 978-963-227-550-5

1
VILÁGSZEMLÉLETEM

Ha belső ellenségünket, a haragot meg nem szelídítjük,
A külsőket hiába igyekszünk megfékezni,
azok egyre sokasodnak. A bölcsek gyakorlata ezért az,
hogy önmagukat szelídítik meg
A szeretet és az együttérzés ereje által.

– TOGMÉ SZANGPÓ BÓDHISZATTVA

Amikor szeretetről és együttérzésről szólok, azt nem buddhistaként vagy tibetiként, de nem is a Dalai Lámaként teszem. Úgy beszélek ilyenkor, mint egyik ember a másikkal. Remélem, hogy ebben a pillanatban az olvasó is úgy gondol magára, mint egy emberi lényre; nem pedig úgy, mint egy amerikaira, ázsiaira, európaira, afrikaira, vagy mint egy bizonyos ország állampolgárára. Ezek a hovatartozások másodlagosak. Ha abból indulunk ki, hogy mindnyájan emberek vagyunk, akkor ezen az alapvető szinten cserélhetünk egymással eszmét. Ha azt mondom, buddhista szerzetes vagyok, az emberi természetemhez képest mellékes körülmény. Emberi mivoltunk alapvető, s mindnyájan ebből indulunk ki. Embernek születtünk, s ez halálunkig nem fog megváltozni. Minden egyéb – hogy műveltek vagy műveletlenek, fiatalok vagy idősek, gazdagok vagy szegények vagyunk – csak másodlagos.

PROBLÉMAMEGOLDÁS

Nagyvárosokban és tanyákon, félreeső helyeken és szerte a vidéken az emberek szorgosan serénykednek. Miért? A vágy vezérel mindnyájunkat, hogy boldoggá tegyük magunkat. Így cselekedni helyes. Ugyanakkor azt sem szabad elfelejtenünk, hogy ha túl sokat foglalkozunk az élet felületességeivel, azzal nem oldjuk meg legnagyobb problémánkat, az elégedetlenséget. Az igazi boldogság a szeretetből, együttérzésből és a másokkal való törődésből fakad. Ha ilyen tulajdonságokban bővelkedünk, akkor még a legkényelmetlenebb körülmények között sem leszünk zaklatottak. Ha azonban gyűlöletet táplálunk magunkban, akkor még luxuskörülmények között sem lehetünk boldogok. Így hát, ha igazi boldogságra vágyunk, akkor a szeretetünk hatókörét kell kiszélesítenünk. Mind a vallásos gondolkodás, mind a józan ész így diktálja.

A haragot nem lehet legyőzni haraggal. Ha valaki haragot táplál irántunk, mi pedig haraggal viszonozzuk, az katasztrofális következményekkel járhat. Ezzel szemben, ha uralkodunk magunkon, és inkább a harag ellentétét – szeretetet, együttérzést, megértést és türelmet – tanúsítjuk a másik iránt, akkor nemcsak hogy békében maradunk, hanem ráadásul a másik haragja is fokozatosan lecsillapszik. Senki sem vitathatja azt a tényt, hogy amíg harag van bennünk, addig nem élhetünk békességben. A lelki béke csak a jóság és a szeretet segítségével valósítható meg.

Csak az emberi lények képesek józanul érvelni és ítéletet alkotni; mérlegeljük a következményeket, és hosszú távon gondolkodunk. Az is igaz, hogy az emberek végtelen szeretetet tudnak kialakítani magukban, míg legjobb tudomásunk szerint az állatok csak korlátozott mértékű szeretetre és gyengédségre képesek. Ha azonban egy emberi lény haragra gerjed, akkor elveszíti ezt a képességét. Egy ellenséges hadsereg, mely pusztán külsődleges fegyverekkel rendelkezik, nem képes megsemmisíteni e kvalitásainkat, a harag azonban igen. Az a pusztító.

Ha az ilyesfajta dolgok mélyére tekintünk, beláthatjuk, hogy a tetteink tervrajza az elménkben található. Önpusztító viselkedésformáink nem önmaguktól, hanem a tudatlanságunk folytán lépnek fel. A siker titka azonban szintén bennünk rejlik. Önmagunk megfegyelmezéséből, az öntudatosságból, valamint a harag hátulütőinek és a jóság pozitív hatásainak világos felismeréséből békesség származik. Lehet, például, hogy jelenleg még könnyen felbosszantjuk magunkat minden apróságon. A világos megértés és a tudatosság segítségével azonban először megingathatjuk, majd türelemmel válthatjuk fel magunkban ezt az ingerlékenységet. E könyvnek az a célkitűzése, hogy előkészítse a talajt ama megértés számára, amelyből igazi szeretet sarjadhat. Az elménket kell megművelnünk.

Minden vallás a szeretet, együttérzés, őszinteség és becsületesség üzenetét hirdeti. A maga módján mindegyik arra törekszik, hogy javítson az emberek életminőségén. Ha azonban túl nagy hangsúlyt fektetünk a saját filozófiánkra, vallásunkra vagy elméletünkre, túlzottan ragaszkodni kezdünk hozzá, és másokra is rá akarjuk erőltetni, abból csak baj származik. Az összes nagy vallási tanítót – többek között Gótama Buddhát, Jézus Krisztust, Mohamedet és Mózest is – az a vágy vezérelte, hogy segítsen embertársain. Egyikük sem arra törekedett, hogy valamit megszerezzen önmagának és még több bajt keverjen a világban.

A vallásokról ma már talán inkább mély filozófiai kérdések jutnak eszünkbe, holott a lényegük általában a szeretet és az együttérzés. E könyvben ezért a szeretetnek ama gyakorlatát fogom bemutatni, amelyet jómagam is végzek. Tapasztalatom szerint a szeretet gyakorlása lelki békét teremt bennem, s másoknak is segít. Az ostoba, önző emberek mindig csak magukra gondolnak, ami mindig nemkívánatos következményekkel jár. A bölcsek mindig másokra gondolnak, ott segítenek rajtuk, ahol csak tudnak, s ez boldogságot eredményez. Szeretettel és együttérzéssel önmagunknak és másoknak is rengeteget használhatunk. Ha jóságosan viselkedünk másokkal, elménk és szívünk megnyílik a békesség befogadására.

E belső környezetnek a körülöttünk lévő tágabb közösségre való kiterjesztésével egységet, megértést és együttműködést hozhatunk létre; ha pedig a békességet még tovább, a világ összes népére is kiterjesztjük, azzal kölcsönös bizalmat és megbecsülést teremthetünk közöttük, hogy őszinte eszmecserét folytathassanak, s végül sikeres közös erőfeszítéseket tehessenek a világ problémáinak megoldására. Mindez lehetséges, de előbb magunkon kell változtatnunk.

Minden egyes ember felelősséggel tartozik az egész emberiségnek. Igaz testvérként kell egymásra tekintenünk, s törődnünk egymás boldogulásával. Arra kell törekednünk, hogy enyhítsük a többi ember szenvedését. Nem pusztán azért kellene dolgoznunk, hogy pénzt keressünk, hanem valami értelmes dolgot is tennünk kellene: olyasvalamit, amivel tényleg az egész emberiség javát szolgáljuk.

Együttérzéssel és szeretettel cselekedni, tiszteletben tartani mások jogait – ez az igazi vallás. Csuhát hordani és istenről beszélni, de közben önző módon gondolkodni nem vallásos cselekedet. Másfelől egy olyan politikus vagy jogász, aki igazán törődik az emberiséggel, és olyan tetteket hajt végre, melyekkel másoknak használ, igazi vallásgyakorló. Mások szolgálatára kell törekednünk, nem pedig arra, hogy uralkodjunk felettük. A bölcs emberek mindig a szeretetet gyakorolják. Ahogy egy Nágárdzsuna nevű indiai tudós jógi Tanácsok becses füzére című művében áll:

Akik a test, beszéd és tudat minden tettét
Megvizsgálták, s felismerték, hogyan
Használnak önmaguknak és másoknak,
S mindig úgy is cselekednek, azok bölcsek.

A vallásos cselekedet az, amelyet őszinte jó szándékból hajtanak végre mások érdekében. A vallás itt és most, a mindennapi életünkben található. Ha úgy éljük ezt az életet, hogy használjunk vele a világnak, az a vallásos élet ismertetőjegye.

Ez az én egyszerű vallásom. Nincs szükség templomokra. Nincs szükség bonyolult filozófiai elméletekre. Saját elménk, a saját szívünk a templom, filozófiánk pedig az egyszerű jóság.

2
FEJLŐDÉSI STÁDIUMOK

A buddhák nem vízzel mossák le a rossztetteket,
Nem kézzel távolítják el a szenvedéseket,
S felismeréseiket sem ruházzák át másokra.
Az igazság tanával szabadítják meg a lényeket,
a dolgok természetével.

– BUDDHA

Tibetben számos tudós jógi gyűjtötte össze a megvilágosodáshoz vezető szellemi gyakorlatokat A megvilágosodáshoz vezető ösvény fokozatai című kötetekben. Ezek az ékesszóló tanítások, melyek az együttérzéssel teli Buddhától származnak, egy olyan gyakorlatsort mutatnak be részletesen, melynek segítségével egy szerencsés ember sikeresen képezheti magát a megvilágosodás elérésére. E művek anélkül szűrik ki a végtelenül terjedelmes buddhista irodalom lényegi mondanivalóját, hogy feláldoznák annak természetét vagy lényegi elrendezését. E becses tanítások, melyek Tibetben őrződtek meg a világ számára, kívánságteljesítő drágakövek a szerencsés tanulóknak és gyakorlóknak.

A megvilágosodáshoz vezető ösvény fokozatai kezdők, vagyis olyanok számára való eszköz, akik korábban nem értek még el semmiféle szellemi magaslatot. Megmondja nekünk, milyen lépést tegyünk először, azután másodszor, harmadszor és így tovább, nem keverve össze egymással azt, aminek előbb, s aminek később kell következnie. E kötetek azon gyakorlatokat részletezik, melyektől mindnyájunk megvilágosodása függ, egy helyre gyűjtve a szükséges ösvényeket először röviden, aztán bővített formában, a gyakorló képességei szerint. Az ilyen könyvek felépítése a gyakorlás célját szolgálja, amely az ösvény helyes felfogásához vezet.

Először a kezdőknek való gyakorlatok következnek. Amikor az ember már gyakorolta e szemlélődéseket, és azok tettek rá egyfajta benyomást, akkor mélyebb tárgyak befogadására is alkalmas lesz, s továbbléphet a következő szintre. Azt a szintet is begyakorolja, jártasságot szerez benne, és megint továbblép. Olyan, mint iskolába járni: egy gyereket hiába is íratnánk be az egyetemre.

A KÖNYV FELÉPÍTÉSE

E könyvben egy hét lépésből álló, praktikus eljárást fogok ismertetni a szeretet fejlesztésére. E módszerek az ember hatalmas fejlődési képességén alapulnak, mely a tudat alapvető tisztaságának köszönhető. A könyv ezért annak vizsgálatával kezdődik, hogy vajon a nemkívánatos eredményekkel járó érzelmek be vannak-e ágyazódva a tudat szövetébe, vagy pedig mellékesek ahhoz képest, s ezért eloszlathatók. Arra a következtetésre jutunk, hogy a tudat alapvetően épp ugyanolyan tiszta, mint a kék ég, mely sötét felhők mögé rejtezik. Ebből az alapvető meglátásból kiindulva egy olyan gyakorlat különleges utasításait fogjuk felderíteni, amely megveti a fejlődés azt követő hét kulcsszakaszának alapját.

E hét szakaszt megelőzően végzendő gyakorlat azon természetes hajlamunkon segít felülkerekedni, hogy az embereket kategóriákba soroljuk (mint például barát vagy ellenség). Arra vezet rá, hogy az ilyen kategóriákhoz való ragaszkodásunk azon alapszik, hogyan becsüljük fel a bizonyos emberek által nyújtott időleges előnyöket és hátrányokat, s hogy e szerencsétlen megközelítéssel korlátozzuk magunkban az olyan érzéseket, mint a szeretet és az együttérzés. Észre fogjuk venni, hogy a vonzerőhöz való kötődésünk egyesek iránti rokonszenvünket erősíti, ám a többiek irántit aláássa. E bevezető gyakorlat az egyenlőség érzetén, a boldogságra irányuló közös törekvésünkön alapszik. A helyzetek és kapcsolatok változékonyságáról szóló meditációs gyakorlatok abban hivatottak segíteni, hogy ellenszegüljünk a merev kategóriáknak, melyeket reflexszerűen alkalmazunk. Az egyik gyorsító eljárás azt igényli tőlünk, hogy képzeljünk el két embert: egy dicsérettel telit és egy olyat, aki támadással fenyeget minket, hogy megtanuljuk felismerni és megváltoztatni térdreflexszerű válaszreakcióinkat. Ennek az alapvető gyakorlatnak a lépései – előkészítő meditációk, gyorsító eljárások és összefoglaló meditációk – ahhoz hasonlítanak, mint amikor egy falfelületet letisztítanak és bevakolnak, mielőtt ráfestenék a szeretet falfestményét.

Ha az egyenlőségen alapuló hozzáállást már kiműveltük, az első lépéssel nekilátunk az erősen segítőkész magatartás kialakításához másokkal szemben, egyre szélesedő körben. A gyakorlatok kezdetén a legjobb barátunkat választjuk ki annak mintájaként, hogyan becsüljük meg a többi, nem olyan közeli barátunkat, s hogy fokozatosan kifelé haladva hogyan terjesszük ki ezt az érzést a semleges emberekre, s végül az ellenségeinkre is – vagyis azokra, akik bántanának minket és a barátainkat. Eközben a legkeményebb feladat a haladásunkat gátló érzelmi sziklatömbök eltávolítása.

A második lépésben azon a jóságon gondolkodunk el, amit a családunk és közeli barátaink tanúsítottak irántunk, különösen gyermekkorunkban, amikor annyira függtünk mások odafigyelésétől és törődésétől. Amikor mélyen átéljük hálánkat a jóságukért, fokozatosan a barátaink körén túlra is kiterjeszthetjük ezt az érzést. E fokozaton egyes gyakorlatok azt igénylik, hogy idézzük fel mindazt a jóságot, melyet számos élet leforgása alatt kaptunk; mások azt célozzák, hogy hálásak legyünk mások szolgálataiért, melyeket akár szándékuktól függetlenül tettek nekünk, mint az ajándékért, melyet az árupolcokat feltöltő alkalmazottól kaptunk a helyi élelmiszerboltban. A gyorsító eljárás arra összpontosít, hogy becsüljük meg az ellenségeinket, mert kivételes lehetőségeket nyújtanak nekünk a megértés, türelem és tolerancia gyakorlására.

A harmadik és a negyedik lépés megegyező, az egyik erősíti a másikat. A harmadik azt igényli, hogy egy olyan, hősies szándék kifejlesztésével viszonozzuk mások jóságát, amely az ő megvilágosodásuk előmozdítására irányul. Ez természetes módon a negyedik lépéshez, a szeretni tanuláshoz vezet, melynek kezdetén tudomásul vesszük mások szenvedését. Felderítjük, hogyan működik a fájdalmas helyzetek körforgása, s e megértést először önmagunkra alkalmazzuk, majd másokra is kiterjesztjük. Ekkor, miután már megtettük a korábbi lépéseket, melyek a többiekhez való közelségünk érzetét fejlesztik, megkísérelhetünk egy három, egyre fokozódó intenzitású meditációból álló gyakorlatot, mellyel kiterjeszthetjük rájuk törődésünket, s végül szeretetünket.

Az eddigi gyakorlatoknak az a céljuk, hogy megbarátkozzunk az összes lénnyel, törődjünk a helyzetükkel, készen álljunk segíteni rajtuk, s erre képesek is legyünk. Ezután kicsit nagyobb részletességgel vázoljuk fel a szeretet és a ragaszkodás közötti különbséget. A közönséges szeretet és törődés érzéseit kiterjesztjük azok szokványos, részrehajló határain túlra, amivel a szeretetet megszabadítjuk a káros ragaszkodástól. E folyamat során nem egy új, másik világhoz tartozó szeretetet fedezünk fel, hanem a szeretet ismerős érzését használjuk fel, s azt alkalmazzuk egyre szélesedő körben.

A cél az, hogy a szívünkben olyasfajta törődő szeretetet műveljünk ki, amilyet egy édesanya érez az egyetlen gyermeke iránt, majd ezt minél több ember és élőlény felé fordítsuk. Ez szívből átélt, erőteljes szeretet. Azt is be fogom mutatni, hogy ezek az érzések az emberi jogok igazi, nem törvényeken vagy külső előírásokon alapuló, hanem mélyen a szívben gyökerező megértését szolgálják.

Az ötödik lépés az együttérzés, egy mélységes vágy gyakorlása, hogy megláthassuk a többiek szenvedéseinek enyhülését. Ez a szeretet másik oldala: erőteljes kívánság, mely arra irányul, hogy a többieket boldognak lássuk. Ahhoz, hogy minden ember; a szegények és a gazdagok, az egészségesek és a betegek, a fiatalok és az idősek iránt is szeretettel és együttérzéssel viseltessünk, folyamatosan át kell éreznünk, hogy mennyire fontosak nekünk, s közben tudomást kell vennünk fájdalmas helyzetükről. Az e szakaszban ismertetett gyakorlatok a könyörület fokozatos megtapasztalását idézik elő azok iránt, akikkel szemben általában gyenge, semleges, semmilyen, sőt akár negatív előjelű érzéseink vannak. A gyorsító eljárás azt igényli tőlünk, hogy képzeletben cseréljünk helyet valakivel, aki egyértelműen szegénységtől vagy betegségben szenved.

A hatodik lépés bemutatja, hogyan kötelezhetjük el magunkat teljes mértékben az önzetlen emberszeretet mellett, a hetedik és végső lépésben pedig az elfogulatlan szeretetet és együttérzést a legmagasabb célkitűzés, a megvilágosodás felé irányítjuk, hogy hatékonyabban segíthessük és szolgálhassuk a lények sok különféle változatát.

A megvilágosodáshoz vezető ösvény fokozatainak követésével önmagunk kártékony túlhangsúlyozását a másokkal való egészséges törődéssé alakíthatjuk át. Saját képességeink továbbfejlesztésével önszeretetünket mások szeretetével válthatjuk fel. Az eljárások sokasága miatt, melyek a kapcsolataink kiegyensúlyozottabb és erősen elkötelezett, a szeretet keretei között történő átrendezését szolgálják, biztosak lehetünk benne, hogy gyakorlásunk sosem lesz unalmas. A változatosság erősíti és elmélyíti tapasztalatainkat. Ugyanakkor lehetséges, hogy egyes eljárások jobban illenek természetünkhöz és szemléletünkhöz; egyes módszerek olykor a többinél könnyebbek és hatásosabbak lehetnek.

1 – Világszemléletem

2 – Fejlődési stádiumok

3 – A tudat alapvető tisztasága

4 – Alapvető lépés: a barátok és ellenségek szemlélete

5 – Az első lépés: a barátok felismerése

6 – A második lépés: nagyra értékelni mások kedvességét

7 – A harmadik lépés: meghálálni mások kedvességét

8 – A negyedik lépés: megtanulni szeretni

9 – Miben különbözik a szeretet a ragaszkodástól?

10 – Az emberi jogok a szereteten alapulnak

11 – A szeretet körének tágítása

12 – Az ötödik lépés: az együttérzés hatalma

13 – A hatodik lépés: teljes elkötelezettség

14 – A hetedik lépés: önzetlen törekvés a megvilágosodásra

15 – Az önzetlenség hatalmas ereje

16 – Szeretetteli cselekvés