Copyright © Tolnai Ottó, 1980

Második, javított kiadás

Megjelent Budapesten 2016-ban

ISBN 978-963-676-621-4

Felelős kiadó Sárközy Bence

A Jelenkor Kiadó az LS Kiadói Csoport tagja

Szerkesztette Mikola Gyöngyi

Olvasószerkesztő Horváth Annamária

Szerzőfotó Molnár Edvárd

A borítót Bojan Bem Orangerie című képének
felhasználásával Tillai Tamás tervezte

Műszaki szerkesztő Széplaki Gyöngyi

Nyomdai előkészítés Kaposvári Franciska

Elektronikus verzió: eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Tartalom

Hegyoldalon

Hogyan fújjam meg

Nagy rózsaszín

Sün söpör

Sosem láttam

E kis szelíd

Hogy is jobb

Lenn a búza

Valami súlyos

Az alkony

Kirándulók

Lenn

Ó szállok én

Égnek alig lobogva

Némán

Gombát

Balról

Az agyag

Világpor

Ki kötötte

Beszélni túl kemény

Kezéből szétviszi

Rézsarkantyú

Most ütötte át

A semmi nyoma

A vadrózsa úgy fut

A tehénkönnyek

Mindent meghatározatlanul

Karfiol

És kedvesemnek láthatatlan púder agyar-ék

„citromkopogás…”

„az éjjel…”

„végre eljutottam…”

„a radiátor kos mondom…”

„tizenharmadikán születtél…”

„ha vállammal meglököm…”

„valaki…”

„tű…”

„egy dolgot sajnálok…”

„sosem ettem még…”

„szeretnék fegyverengedélyt…”

„és megvetted nekem…”

„vaddisznóvacsora…”

„megaláztak a víz alatt…”

„ljubljana…”

„mind több a szép…”

„kinek a kezén van…”

„körte…”

„só…”

„mind több cigarettapapirosra…”

„születésnapom van…”

„csináld már…”

Vizesnyolcas-tüzesnyolcas

„nyolc méter…”

„egy légy…”

„miron b.”

„megkért bennünket…”

„szíjgyártó dolgozott…”

„egy vörös hintaszéket…”

„nyolc éve hogy itt…”

„nyolcas…”

„az első félidő…”

„a padlásról hoztuk le…”

„újvidék…”

„gyönyörködöm…”

„édes kis órám…”

„davičo nyolcasa…”

„csak kifőzött…”

„csak homályosan…”

„még mindig tolja…”

„mondom mironnak…”

„valaki vékony csíkokban…”

Karton & karfiol &

„átmegyek a kartonon…”

„hiúz-hiú fiúk lám…”

„ez tény…”

„fájdalmasan felüvöltött…”

„mint a karácsonyi kaktusz…”

„az az idióta meghalt…”

„sótelep…”

„összetöröm ezt a…”

„ki tette a kocsikenőcsöt…”

„nagy ólom…”

„szarvaslesen…”

„sikerült…”

„nagy tél volt…”

„télen is…”

„majd ha a karbidégő-forma…”

„neved szent kishúgom neve…”

„kis bricseszem…”

„kolibrikarambol…”

„anyám csak egyfélét…”

„mint tehénnyelv a sókristályt…”

„látom ahogy hóna alatt…”

„a testbe süllyedő…”

„a sintér fiával ültem…”

„a karfiolbundás kiskutyák…”

„nő a habverő…”

„kifordított kesztyűbe zárt…”

„legyek…”

„homoerotikus testvérek játéka…”

„švejk sörhabja…”

„a mindenkori…”

„gyűrött nulla…”

„legyen könnyű a szájamban…”

„hatalmas villanykörtékkel sütögetik…”

„az első padban ülök…”

„az újvidéki árumintavásárra…”

„papundekli a hátamon…”

„egy mauseres öreg bácsi…”

„legyen könnyű a szájamban…”

„ne zavarjon az üzemanyag-szivárgás…”

„poézisem…”

„éjfélkor és ötkor…”

„Celebesz Celebesz nélkül

Változatok gipszre

A szentjánoskenyér-forma vízjel

Nullás liszt

Kúszok utána

Nézem az arcom

Az még nem a halál

Lent kecskék

Kürtként zeng

Fekete torkú

Egy iskolapadra

Íróasztalomra

Félálomban

Nullás liszt

Porlandó

Pinakotéka

Szilágyi Domokos

Németh László

Ady

Rm

Árvacsáth

Van Gogh önarcképei alá

Milunovič

Konjović

Čelebonović

Bojan Bem

Kormos

Sáfrány kis teknőc-rajzára

Változatok egy Szenteleky-sorra

Ady lép

Lovas holló démonok

Csontváry Mosztárban

Utószó

A harmincas évek közepén egy hangverseny szünetében egyszer egy pillanatra összetalálkoztunk azon a hátsó folyosón, amely egyszerre szolgált a hűségesen látogatott orgonaülés és az ő (Bartók) tanári páholya felé. Egy ismert modern zeneszerző művét hallottuk. Kérdően néztem rá. Szemöldökét összehúzta. – Romantika – mondta szárazon, szigorúan.

– És azt nem lehet? – kérdeztem.

Megállt. – Nem – jelentette ki. – És az ellenkezőjét sem. Nem lehet. Ma már nem.

Összeszedtem bátorságomat: – Hát hogyan lehet ma komponálni, tanár úr – kérdeztem a cipőmre nézve.

Sehogy – felelte kurtán. – De azért az ember dolgozik.

Keszi Imre: Arckép, mítosz, valóság

…la lyre sans bornes des poussières

René Char

Hegyoldalon

Hogyan fújjam meg

hogyan fújjam meg szarvad

hogyan fújjam meg egyszerre mind a kettőt

anélkül hogy nekiesnék fűrészelni

szarukürtöt

szarukürtöt itt nekem

hallom mint messzi kis templomot

kolompod

tejed löttyenéseit a hegyoldalon

látom ahogy farkad trágyazöld pamacsát

még utolszor felém dobod a bükk mögül

s még soká utána is

hisz itt maradok

örökre tán

Nagy rózsaszín

nagy rózsaszín zsák

tej

meleg tejecske

már késő ugranom

bükk

bükk köröskörül

késő ugranom

hogy mint kígyó

megszívjam a hét rózsacsapot

s hosszú vékony zöld zsák

terepszín zsák

tej

meleg tejecske

nyújtózzak

hajnaltól hajnalig

Sün söpör

sün söpör

sünszín vadkan mélyszánt

a tölgy körül mit harkály fúr

át

szép föld fa

mint alvó gullivert visznek

félre a hangyák

Sosem láttam

sosem láttam még

ollóforma felhőt

most kivárom

jobbról máris nagy tisztást nyír

balról még nagyobbat

csak én állok még

középen

középen-e

majd akár a gyerek

anélkül hogy látnám

felé nyújtom kis kezem

előbb csak a gyűrűig metszi

majd csuklóig

majd vállban vág

csak én állok még

előbb ravaszkodva

bal lábam emelem

majd a jobbat

csak én ülök

csak én fekszem

frissen nyírt fű

illatozva