ATHENAEUM

BUDAPEST

© Tóth Csaba, 2016

Minden jog fenntartva.

ISBN 978-963-293-551-5

Elektronikus verzió: eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

TARTALOM JEGYZÉK

Előszó

I. Politika

„Egy messzi, messzi galaxisban”

II. Az éhezők lázadása

Politikai konfliktusok Az éhezők viadala trilógia politikai rendszereiben

III. A fűszer és más semmi

IV. Politika ott, ahol ember nem járt azelőtt

V. Túl a képzeleten: a Radch Birodalom

VI. „Mi és ők”: emberek, idegenek és rabszolgák

VII. Egyenlőség és egyenlőtlenség a jövőben

VIII. Demokráciák és diktatúrák a science fictionben

Jegyzetek

ELŐSZÓ

A science fiction és a politika

A science fiction világok megalkotói csodálatos világokat képzeltek el. Álmodtak furcsa, idegen lényeket; felfoghatatlan természeti jelenségeket; ősi civilizációkat és galaxisokat átszövő birodalmakat. Egyetlen science fiction író sem alkotott azonban politikamentes világot.

A politika mint az emberi – vagy bármilyen tudatos – élőlények együttélését szervező rendszer, minden science fiction világban jelen van. Hacsak nem feltételezzük, hogy e fantasztikus univerzumok megalkotói kevés képzelőerővel rendelkeztek, azt kell gondolnunk, hogy van valami oka, hogy egyetlen kitalált világ sem tud politikai szabályok nélkül működni. E politikai szabályok persze gyakran mások, mint amilyenekhez mi szoktunk – néha azonban nagyon is ráismerünk saját világunk politikai rendszereire.

Mindez nem véletlen. Az ember eredendően politikai lény is – Arisztotelész szavaival zoon politicon, vagyis onnantól kezdve, hogy közösségben él, óhatatlanul is felmerülnek a politika alapkérdései. Ki döntsön a közösség ügyeiben? Ki irányítson, és ki hajtsa végre a döntéseket? Mi történjen azokkal, akik nem akarják a közösen hozott döntéseknek megfelelően viselkedni? Hogyan reagáljon a közösség, ha más közösségekkel, népekkel vagy éppen fajokkal találkozik – békében éljen, vagy háborúzzon; szigetelje el magát vagy működjön együtt velük? Ezek a kérdések jelentik a politika alapvető problémáit, és éppen olyan relevánsak voltak az évezredekkel ezelőtti törzsei közötti viszonyokban, mint amilyenek évezredek múlva lehetnek a galaktikus birodalmakban. A science fiction világok politikai rendszereinek elemzése annak elképzelésében is segít, hogy vajon milyen politikai berendezkedések várhatnak ránk a jövőben.

A legtöbb science fiction alkotás abból indul ki, hogy a jövő jobb lesz, mint a jelen vagy a múlt. Nem ritkán ez a vágy azzal párosul, hogy a jövőben meghaladhassuk a politikai vitákat, hogy eljuthassunk egy poszt-politikai állapotba, ahol csak politikamentes szempontok alapján születnek a döntések.

Csakhogy ez a vágy illuzórikus: ha az emberi civilizációk több ezer év alatt nem tudták meghaladni a politikát, nincs okunk azt feltételezni, később képesek lesznek erre. Mindez azonban nem is baj: a politika ugyanis nemcsak a manipuláció és a nyers hatalmi ambíció, hanem az altruista, adott esetben hősies vezetés is. A politika, a politikai hatalom önmagában nem jó vagy rossz dolog: attól függ, mire használja valaki. A náci vagy a kommunista diktatúrákat politikusok hozták létre – de politikusok voltak azok is, akik megdöntötték vagy legyőzték e rendszereket.

Világunk számos problémáját azonban nem a politika okozta – de csak a politika tudja megoldani. Az egyenlőtlenség, a környezetszennyezés vagy a nélkülözés nem feltétlenül politikai okokból jönnek létre – de megoldásuk csak politikai hatalom segítségével lehetséges. Más esetekben a politika maga okozza a problémát: az elnyomás, a kizsákmányolás, a háború politikai döntések eredményei – ám éppen azért ellenszerük is csak a politikai segítségével képzelhető el.

Ugyanígy van ez a science fiction univerzumokban is. A különböző világok gonosz vezetőit gyakran azonosítjuk politikusokként. A Star Wars világának gonosz császára, Palpatine politikus, ahogy Az éhezők viadalában Snow elnök, Panem diktátora is az. Ritkábban gondolunk azonban bele abba, hogy ellenfeleik, vagyis legtöbbször az olvasó hősei is politikai szereplők. A Csillagok háborújának Leia hercegnője nemcsak a lázadás egyik harcosa, de szenátor és politikus is. Padmé Amidala a Naboo bolygó választott vezetője – szintén politikus. Yoda mester a Jedi Tanács vezetőjeként ugyancsak politikai szerepet játszott. De politikai szerepet vállal Az éhezők viadalának főhőse, Katniss Everdeen is. Amikor a Star Trek híres első tisztje, Spock kapitány elhagyja az Enterprise-t, nagykövet, vagyis politikus lesz. E pozitív példát jelentő politikusokra gyakran nem politikusokként tekintünk, hiszen ez az értelmezés ütközne azzal a vélekedésünkkel, hogy a politikusok gonoszok. Ám a valóság az, hogy sok science fiction univerzumban hőseink és ellenfeleik egyaránt politikai szereplők.

*

A science fiction univerzumok persze elképzelt világok – ez azonban nem jelenti azt, hogy e világokban bármi megtörténhet. A science fiction – magyarul tudományos fantasztikus – világokat éppen az választja el a fantasytól, hogy a tudományos megalapozottság látszatát szeretnék kelteni. E világok öndefiníciója szerint mindezen futurisztikus vívmányok tudományos-technológiai eredmények; nem valamilyen megmagyarázhatatlan, természetfeletti lény adományai, és nem is varázslatok. E gondolatot továbbvíve jogosan feltételezhető, hogy a science fiction univerzumok társadalmi, politikai rendszerei is reális alapokon kell nyugodjanak. Vagyis: érdemes és lehetséges is foglalkozni nem csak azzal, milyen technológiai erőforrások tennék lehetővé a Halálcsillag megépítését, hanem azzal is: hogyan működne a Galaktikus Birodalom. Hogyan biztosítaná Palpatine alattvalói lojalitását? Hogyan nézne ki a Föderáció és a klingonok háborúja? Milyen módszerekkel próbálná Snow elnök stabilizálni a hatalmát? Ki, hol, hogyan hozná a döntéseket a „messzi, messzi galaxisokban”?

*

Ez a könyv a science fiction univerzumok politikai aspektusait vizsgálja. Azzal foglalkozik, hogy a különböző science fiction világokban hogyan működne a politika: kik, milyen érdekek alapján és hogyan hoznának döntéseket. Kik lennének hatalmi pozícióban és kik próbálnák e pozíciót megkérdőjelezni. Bemutatja, milyen elvek alapján szerveznének birodalmakat, vagy éppen lázadásokat a science fiction univerzumok szereplői; hogy mikor fogadnák el és mikor kérdőjeleznék meg társadalmaik politikai rendszerét.

A politikai aspektusok minden ilyen univerzumban jelen vannak – ám nagyon gyakran csak rejtetten, utalások szintjén. E könyv a tágabb kontextust szeretné megmagyarázni; bemutatja a hatalmi viszonyokat, részletezi a szereplők motivációit és politikai szándékait. Arra a kérdésre is keresei a választ, hogy mennyire reálisak a science fiction világokban felfestett politikai rendszerek.

A science fiction világok politikai viszonyai legtöbbször jól megalapozottak; megértésük révén gyakran érthetőbbé válnak a könyvekben vagy filmekben esetlegesnek tűnő döntések vagy epizódok. Kiderülhet, miért álltak a lázadók sokkal jobban a második Halálcsillag elpusztítása előtt, mint azt ők hitték; hogy mennyivel sérülékenyebb volt Palpatine Birodalma, mint amit a sok csillagromboló látványából gondolnánk. Miért nem akart Katniss Everdeen a lázadás arca lenni? Eleinte miért törekedett együttműködésre Snow elnökkel? Abba is beleláthatunk, hogy Panem lakossága miért nem lázadt fel korábban az őszülő diktátor ellen. A valóságban is működhet a Star Trek pénz nélküli világa? A Föderáció ellenfelei miért is győlülik olyan engesztelhetetlenül az egyértelműen pozitív szereplőnek bemutatott Csillagflottát?

Másrészt, a science fiction világok politikai rendszereinek elemzése abban is segít, hogy elképzeljünk ma nehezen elképzelhetőnek tűnő világokat; hogy megvizsgáljuk, milyen politikai berendezkedések várhatnak ránk a jövőben. Végül, a science fiction példák napjaink politikai rendszereiről is szólnak. Az e könyvben vizsgált science fiction univerzumok számos olyan problémát érintenek, amelyek napjainkban is felvetődnek. Így sok olyan következtetést, amelyeket valós politikai rendszerek esetén nehezebben fogadnánk el, könnyebben megemésztünk, éppen a sci-fi világok elképzelt jellege okán.

A könyv célja és módszertana

A science fiction univerzumokkal kapcsolatos politikai kérdéseket általában három szempontból szokták tanulmányozni a rajongók vagy akár akadémiai kutatók.

Az első megközelítés irodalmi alkotásként és korlenyomatként tekint a science fiction világokra; azt igyekszik megállapítani, mit mond el jelen korunkról, a mi korunk politikai berendezkedéséről egy-egy világ. Például megvizsgálja, milyenek a női szerepek, az emberfelfogás, a más fajokhoz való viszony – és ebből visszakövetkeztet a szerző vagy a szerző társadalomról alkotott elképzeléseire. Így lehetne elemezni például, hogy amikor George Lucas eredetileg megalkotta a Star Wars filmek univerzumát az 1980-as évek legelején, akkor az ott bemutatott optimista, a világ megváltását és a gonosz legyőzését lehetővé tevő filmek milyen viszonyban voltak valós politikai folyamatokkal: a hidegháborúval vagy az Egyesült Államok új, erőteljes fellépésével a gonosznak tételezett Szovjetunióval szemben. Ez a megközelítés, bár nagyon sokat elmond a science fiction világok előfelvetéseiről, végső soron azonban mégis saját világunkról szól.

Egy másik irány a science fiction univerzumokra ideológiai konstrukciókként tekint, és azt vizsgálja, milyen értékrendet kommunikálnak az egyes világok. Például a Star Trek univerzuma vajon inkább konzervatív, vagy liberális-utópisztikus alkotás-e? Konzervatív, hangzik az érvelés, hiszen egy magányos, vagy más férfiakkal körülvett kapitány alapvetően fizikai erejét és űrhajójának fegyvereit felhasználva old meg feladatokat. Liberális és utópisztikus, érvelnek mások, hiszen egy pénz nélküli, egyenlőségre alapuló társadalmat mutat be. Hasonló kérdéseket szinte minden science fiction világ kapcsán fel lehet vetni. Ez a megközelítés elsősorban valamilyen értékrend hordozójának tekinti a sci-fiket – nem arra fókuszál, hogy a szereplők saját értékrendjéből milyen politikai válaszok következnek, hanem azt vizsgálja, a szerző milyen üzenetet kíván küldeni.

Ez a könyv egy harmadik megközelítést választ: az egyes univerzumokat egyenként és önmagában vizsgálja. Vagyis, alapvetően nem foglalkozik a művek születéstörténetével, a szerzők ideológiai orientációjával; nem keresi a választ arra a kérdésre, hogy mit kívánt a szerző elmondani az alkotásokkal. Ehelyett zárt rendszernek tekinti a science fiction univerzumokat és kereteit adottnak; arra koncentrál, hogy az alapján, amit a könyvekből, filmekből megtudhatunk az egyes sci-fi világokról, vajon milyen hatalmi struktúra keretei között, milyen motivációk alapján döntöttek a szereplők. Vagyis, bár felhasználja a bemutatott példákat, hogy jelen világunkra reflektáljon, a könyv határozottan a science fiction világokról, és nem napjaink politikai rendszereiről szól.

Módszerét tekintve a könyv elsősorban tudományos ismeretterjesztés. Nem akadémiai munka; nem a tudományos közönségnek, hanem az értő olvasónak szól; célja, hogy olyanok is könnyen forgassák, akik soha nem vennének kezükbe politikai elemzést, hát még politikatudományi munkát. Éppen ezért nem a tudomány, hanem az értő elemzés kifejezéseivel él; ha használ is terminus technicusokat – szakkifejezéseket – és szakmai zsargont, azt csak akkor teszi, ha feltétlenül szükséges. A könyv néhány helyen szükségképpen spekulatív; megpróbál az elérhető információk alapján logikailag védhető következtetéseket levonni – ám sehol nincs rá garancia, hogy az univerzumok szerzői is pontosan így képzelték a mögöttes politikai rendszert.

*

Rengeteg science fiction univerzum létezik – mindegyikről írni nem csak értelmetlen, de lehetetlen vállalkozás is lenne. Ez a könyv jellemzően azokra a világokra koncentrál, amelyekről feltételezhető, hogy a magyar olvasók és sci-fi néző leginkább ismerik. Emellett helyet kap néhány olyan világ is, amelyek ugyan kevésbé ismertek, ám valamilyen okból különlegesen érdekes politikai szempontból. Mindemellett a választott világok természetesen a szerző személyes preferenciáit és ismereteit is tükrözik. A könyvben az angolszász science fiction univerzumok kerülnek a fókuszba – az utóbbi években a magyar olvasók is elsősorban ilyen alkotásokkal találkoztak. Végül, a hangsúly azokra a világokra kerül, amelyek elég „nagyok” ahhoz, hogy kidolgozott politikai rendszerekkel rendelkezzenek. Vagyis, főként sorozatok, franchise-ok, illetve elképzelt komplex univerzumok elemzése következik – kevésbé foglalkozik a könyv olyan regényekkel vagy filmekkel, amelyek éppen csak felvillantanak valamit a mögöttes világból.

A könyv arra törekszik, hogy az egyes univerzumok taglalása során azokra a forrásokra építsen, amelyek a legismertebbek és a legkönnyebben elérhetők; ehhez igyekszik minden esetben a politikailag legrelevánsabb további elágazásokat kapcsolni. A legtöbb itt tárgyalt világ olyan science fiction franchise-ok része, amelyek az alapkönyveken vagy alapfilmeken túl számos leágazással, kiegészítő elemmel rendelkeznek – ezekre azonban egyik fejezet sem épít.

A science fiction világok politikai rendszereivel nem ez a könyv foglalkozik először. Akadémiai munkák, elemzések, blogbejegyzések sokasága érint olyan témákat, amelyek jelen könyvben is szerepelnek. Ez még akkor is igaz, ha kifejezetten a jelen könyv megközelítésével rokon, a science fiction univerzumok politikai rendszereit belső logikájuk alapján vizsgáló munkával alig lehet találkozni.

A könyv tudományos ismeretterjesztő jellegének megőrzése érdekében a munkát nem terhelik láb- és végjegyzetek, illetve akadémiai hivatkozások. Ehelyett a legfontosabb források, további irodalmak, illetve esetlegesen hivatkozott alkotások jegyzéke fejezetenkénti csoportosításban, a könyv legvégén található. A Jegyzetek nem kívánja azt a benyomást kelteni, hogy akár megközelítőleg is teljes leltárát adná a vonatkozó szakirodalomnak, de elegendő ahhoz, hogy a téma iránt érdeklődők további olvasmányokat találhassanak.