dr. Farkas Alexandra

A közösségi és egyéb

külföldi ügyletek

áfája és számlázása

Második, átdolgozott kiadás

Wolters Kluwer • Budapest, 2016

Kiadja a

Wolters Kluwer Kft.

Budapest, 2016

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Te le fon: (40) 464-565, +36 (1) 464-5656

Fax: +36 (1) 464-5657

E-mail: info-hu@wolterskluwer.com

Internet: www.wolterskluwer.hu

Felelős vezető: Tóth Gábor, a Wolters Kluwer Kft. ügyvezetője

Kiadásért felelős: Fehér Nóra

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Szabó Marianna

Felelős szerkesztő: dr. Farkas Katalin

Műszaki szerkesztés: Wolters Kluwer Kft.

Grafikai tervezés: Wolters Kluwer Kft.

ISBN 978 963 295 556 8

Termékkód: YEB1637

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.shop.wk.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

KISKÖNYVTÁR AZ ÁFÁRÓL 2.

Szerző:

dr. Farkas Alexandra

Kézirat lezárva:

2016. február 15.

Második, átdolgozott kiadás

© dr. Farkas Alexandra, Budapest, 2016

© Wolters Kluwer Kft., Budapest, 2016

Jogszabályi rövidítések

Áfa tv.

az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény

Art.

az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII.
törvény

CMR-
Egyezmény

a „Nemzetközi Közúti Árufuvarozási Szerződésről” szóló, Genfben, az 1956. évi május hó 19. napján kelt Egyezmény

Héa-irányelv

a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK tanácsi irányelv

Héa-végrehajtási rendelet

a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv végrehajtási intézkedéseinek megállapításáról szóló 282/2011/EU tanácsi rendelet

Sztv.

a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény

Tao tv.

a társasági adóról és az osztalékadóról szóló 1996. évi LXXXI. törvény

Vámtv.

a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003. évi CXXVI. törvény

Vámkódex

a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet

Vámvégrehajtási
rendelet

a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 2454/93/EGK bizottsági rendelet

23/2014. (VI. 30.)
NGM rendelet

a számla és a nyugta adóigazgatási azonosításáról, valamint az elektronikus formában megőrzött számlák adóhatósági ellenőrzéséről szóló 23/2014. (VI. 30.) NGM rendelet

I. Bevezetés

A külföldi vonatkozású ügyletek a cégek, vállalkozók legnagyobb hányadát érintik. Az általános forgalmi adó rendszerében, azaz a számlázás során a külföldi vonatkozású ügyletekre bizonyos tekintetben az általánostól eltérő rendelkezések vonatkoznak. Jelen kiadványban összefoglaljuk azokat a rendező elveket, illetve részletszabályokat, amelyekre figyelemmel kell lenni, amikor külföldi ügyleteket teljesítünk vagy rendelünk.

Mivel a külföldi vonatkozású ügyletek kapcsán eltérő szabályok vonatkoznak a más tagállamba irányuló, vagy onnan érkező termékügyletekre, és mások harmadik országba irányuló, illetve onnan érkező termékügyletekre, ezért ezeket külön fejezetben tárgyaljuk (a közösségi vonatkozású termékügyleteket a II. fejezetben, a harmadik országbeliekét pedig a III. fejezetben).

A külföldi vonatkozású szolgáltatások szabályozási elvei azonban megegyeznek, akár más tagállamba nyújtott, illetve onnan igénybe vett, valamint a harmadik országba nyújtott, illetve onnan igénybe vett szolgáltatásról beszélünk, ezért ezeket egységesen a IV. fejezetben dolgoztuk fel.

Mindezeken túl – tekintve, hogy a külföldi vonatkozású ügyletek esetén az ellenérték gyakran devizás – a kiadvány V. részében a devizás számla szabályai találhatók meg.

II. A közösségi termékügyletek

A közösségi termékügyletek esetén a célország szerinti adóztatás elve érvényesül. Ez azt jelenti, hogy amennyiben a közösségi áfaalanyok egymással termékforgalmat bonyolítanak, akkor a termék utáni áfa megfizetésére a beszerzési országban kerül sor, feltéve, hogy az ügylet megfelel a Héa-irányelv és – ezen keresztül – az érintett tagállamok belső jogszabályaiban foglalt rendelkezéseknek.

A közösségi termékügyleteket – a célországban történő áfafizetés megvalósítása érdekében – olyan sajátos ügylettípusként szabályozták a hozzáadottérték-adó rendszerében, hogy dogmatikailag tulajdonképpen két jogcímen történik „adóztatás” (bár látni fogjuk, hogy ez nem eredményez kétszeres adófizetést). Egy közösségi termékügylet esetén ugyanis adóztatható tényállás keletkezik az értékesítői oldalon (amely az Áfa tv. 89. §-a szerint adómentes), továbbá ugyanezen ügylet adóztatva van a beszerzői oldalon is mint Közösségen belüli termékbeszerzés (amely viszont jellemzően tényleges adófizetést von maga után). Tehát dogmatikailag ugyan az eredet országában is van áfakötelezettség, azonban ez csak adminisztrációs jellegű, ugyanis – amennyiben az ügylet megfelel a közösségi termékügyletekre előírt feltételeknek – az eredet országában a termékértékesítést mentesítik az áfafizetés alól.

A közösségi termékügyletek sajátja tehát, hogy ún. páros ügylettípusnak minősülnek. Ez azt jelenti, hogy amikor az egyik oldalon egy közösségi termékértékesítés áll (amely bizonyos feltételek esetén adómentes), akkor a rendeltetési helyen szükségszerűen teljesül egy Közösségen belüli termékbeszerzés, amely szemben az értékesítési oldallal, már tényszerű adófizetést von maga után. Ugyanakkor nem szabad elfelejtenünk, hogy bár ez a két ügylet (ti. a közösségi termékértékesítés és a közösségi termékbeszerzés) valóban szorosan – mondhatni elválaszthatatlanul – összekapcsolódik, mégiscsak két külön ügyletről, két adóztatható tényállásról van szó, amelyek során a közösségi szabályok – és így a magyar az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény (a továbbiakban: Áfa tv.) is – a közösségi termékértékesítést normál – bár adómentes – termékértékesítésként kezelik, tehát adóztatható tényállásnak minősítik. Így biztosítható, hogy tényleges adóztatás csak a célországban valósuljon meg (közösségi termékbeszerzés címén).

1. A Közösségen belüli termékbeszerzés

1.1. A Közösségen belüli termékbeszerzés fogalma

A közösségi termékügyletek célország szerinti áfaadózása a (Héa-irányelven alapuló) Áfa tv. 2. § b) pontja szerint úgy valósul meg, hogy a termékértékesítés és a szolgáltatásnyújtás adóztathatósága mellett a Közösségen belüli termékbeszerzés is mint áfaadózás alá eső tényállás jelenik meg. Ez a tényállás azonban főszabályként nem mentes az áfa alól (mint a közösségi termékértékesítés), hanem minden egyes közösségi termékbeszerzés az érintett termékre – a rendeltetés országában – irányadó adókulccsal adózik.

A közösségi termékbeszerzés utáni adózás úgy történik, hogy a rendeltetési tagállamban a beszerző áfaalany a beszerzett termékre vonatkozó adókulccsal kiszámított áfát mint fizetendő adót (saját magának felszámítottan) veszi figyelembe, és ezzel egyidejűleg, amennyiben adólevonási joga is van (azaz adólevonásra jogosító gazdasági tevékenységéhez szerezte be az adott terméket), a fizetendő adóként figyelembe vett adót levonható adóként is kezeli.

A Közösségen belüli termékbeszerzés kapcsán az alábbi körülményekre kell még figyelemmel lenni.

a) A Közösségen belüli termékbeszerzés alaptényállása szerint minden olyan termék után közösségi beszerzés címén kell belföldön adót fizetni, amelyet:

– a belföldi áfaalany, vagy

– belföldi – áfaalanynak nem minősülő – jogi személy (például egy olyan alapítvány, amely Áfa tv. szerinti gazdasági tevékenységet nem végez)

más tagállamból szerez be egy másik tagállambeli áfaalanytól úgy, hogy a termék más tagállamból jön be Magyarországra. Abban az esetben, ha a terméket a magyar adóalany más tagállambeli partnerétől szerzi ugyan be, azonban a termék harmadik országból érkezik Magyarországra a magyar adóalanyhoz, akkor az nem minősülhet Közösségen belüli termékbeszerzésnek, hanem – az érintett ügyletre vonatkozó konkrét teljesítési helyektől függően – az ügylet vagy termékimport vagy pedig a más tagállami partner által belföldön teljesített termékértékesítés jogcímén minősül áfakötelesnek.

b) A közösségi termékbeszerzések alól kivétel az az eset, ha a terméket értékesítő másik tagállambeli áfaalany a saját tagállamának szabályai szerint alanyi adómentesnek minősül. Ez esetben – tekintve, hogy ez az alanyi mentes adóalany nem közösségi termékértékesítést, hanem alanyi mentes termékértékesítést teljesít – a beszerző áfaalanynak nem keletkezik belföldön Közösségen belüli beszerzés címén áfakötelezettsége. (Dogmatikai magyarázata az előzőeknek röviden annyi, hogy az Áfa tv. a Héa-irányelv szabályainak megfelelően az alanyi adómentes adóalanyok által történt értékesítéseket főszabályként kizárja a közösségi termékügyletek köréből, így a beszerzői oldalon sem keletkezik utána közösségi beszerzés okán adókötelezettség.)

c) Kivétel továbbá a közösségi beszerzés alól az az eset, ha a termék értékesítésére a távolsági értékesítés szabályait (Áfa tv. 29. §), vagy a fel- vagy összeszerelés tárgyául szolgáló termék értékesítésére vonatkozó szabályokat (Áfa tv. 32. §) kell alkalmazni. Ezen két kivételnek az oka a teljesítésihely-szabályok logikájában keresendő. Egy normál, közösségi (adómentes) termékértékesítés teljesítési helye minden esetben a feladás, fuvarozás megkezdésének a helye (ez a belföldi szabályozásban az Áfa tv. 26. §-ában jelenik meg). Az Áfa tv. 29. §-a szerinti távolsági értékesítés esetén azonban a teljesítés helye főszabályként a termék rendeltetési helye (kivéve, ha az értékesítő nem érte el a rendeltetés tagállamában érvényes értékhatárt, és ezzel együtt nem is választotta a rendeltetés tagállama szerinti adózást, lásd ezzel kapcsolatban az Áfa tv. 29–31. §-ait). Fel- vagy összeszerelés tárgyául szolgáló termék értékesítésénél pedig az Áfa tv. 32. §-a alapján a szerelés helyszíne a teljesítés helye. Ezeknél az értékesítéseknél tehát, mivel főszabályként nem az indulási tagállamban van a teljesítési hely, így nem minősülhetnek az indulási helyen az értékesítőnél közösségi adómentes értékesítésnek sem. Ez pedig azt eredményezi, hogy – az értékesítői oldalon történő közösségi termékértékesítés hiányában – a beszerzés tagállamában nem valósul meg Közösségen belüli termékbeszerzés sem. (Ezekről a speciális ügyletekről részletesen a 2.5. és a 2.6. pontban szólunk.)

Példa

Tegyük föl, hogy egy magyar cég egy gépsort vásárol egy német adóalanytól, amelynek két hétig tartó installálását is a német eladó végzi a magyar cég nagykanizsai telephelyén. Ez egy fel- vagy összeszerelés tárgyául szolgáló termék értékesítése, így az ügyletre nem a közösségi szabályokat kell alkalmazni, hanem a következők szerint kell eljárni.

Mivel a termék fel- vagy összeszerelés tárgyául szolgáló terméknek minősül, ezért az értékesítés teljesítési helye nem a feladás tagállama (amely esetünkben Németország), hanem – figyelemmel az Áfa tv. 32. §-ára – a szerelés országa lesz, ami a példánkban Magyarország. Ez pedig azt jelenti, hogy a német cég belföldi (magyarországi) teljesítési helyű értékesítést végez a nagykanizsai magyar adóalanynak. Nem beszélhetünk tehát közösségi ügyletről, ugyanis ahhoz az kellene, hogy a német cég értékesítésének teljesítési helye a termék indulásának országa, tehát Németország legyen, azonban ez a termék jellege miatt (ti. fel- vagy összeszerelés tárgyául szolgáló termékről van szó, amelyre speciális áfaszabály vonatkozik) nem lehetséges. A teljesítés helye tehát a szerelés helye, azaz belföld. Kérdéses, hogy hogyan történjen az áfa fizetése. Ehhez az Áfa tv. 139. §-ának szabályát kell megvizsgálnunk, amely szerint, ha a termék értékesítése teljesítési helyének megállapítására az Áfa tv. 32. §-át kell alkalmazni (azaz amennyiben a termék fel- vagy összeszerelés tárgyául szolgál), akkor az adót a terméket beszerző, belföldön nyilvántartásba vett adóalany fizeti, feltéve, hogy a terméket értékesítő adóalany belföldön gazdasági céllal nem telepedett le, gazdasági célú letelepedés hiányában pedig lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye nincs belföldön. A példa szerinti esetben a német adóalanynak nincsen Magyarországon letelepedése, azonban az értékesítésének a teljesítési helye mégis belföld. Az Áfa tv. 139. §-a azonban ezt a problémát úgy oldja meg, hogy a belföldi beszerzőre, a példánkban a nagykanizsai magyar cégre telepíti az áfa megfizetését. A fizetendő áfát tehát az installálásra kerülő gépsor után a magyar cég fogja az áfabevallás erre vonatkozó sorában feltüntetni, amelyet egyúttal levonásba is helyezhet, ha az áfalevonás feltételei egyébként fennállnak. Az ügyletet ugyanakkor sem a magyar cég, sem a német eladó nem szerepeltetheti az összesítő nyilatkozatban, tekintettel arra, hogy a vonatkozó szabályok szerint ez nem közösségi termékügylet.

d) Főszabályként a közösségi termékügyletekre vonatkozó adózási rezsim kizárólag az áfaalanyok közötti ügyletekre vonatkozik, azaz mindazon esetekben, amikor az értékesítő vagy a beszerző nem áfaalany (például magánszemély), akkor a közösségi termékügyletekre vonatkozó speciális áfaadózási szabályok nem alkalmazandóak.

Van azonban egy olyan sajátos ügylettípus, amelyet a Héa-irányelv nyomán az Áfa tv. mégis a közösségi termékügyletekre irányadó adózási körbe von annak ellenére, hogy az azt teljesítő személy nem alanya a hozzáadottérték-adónak. Ez az ügylettípus az új közlekedési eszköz közösségi értékesítése, és ennek párjaként a célországban az új közlekedési eszköz Közösségen belüli beszerzése. (A Héa-irányelvre épülve az Áfa tv. 259. § 25. pontja határozza meg az új közlekedési eszköz fogalmát.)

Az új közlekedési eszköz értékesítése tekintetében a forgalmiadó-fizetés során tehát akkor is a célország adóztatása érvényesül, ha az értékesítő, a beszerző, vagy akár mindkettejük nem áfaalany. Ez azt jelenti, hogy az új közlekedési eszköz értékesítése – a feltételek fennállása esetén – minden esetben adómentes közösségi termékértékesítés az indulás vagy feladás tagállamában, és ezzel együtt a beszerzőnél (azaz a célországban) tényszerű adózást eredményező közösségi beszerzés, függetlenül attól, hogy akár az értékesítő, akár a beszerző egyébként áfaalany-e, vagy sem.

Mivel az új közlekedési eszközök közösségi adásvételére vonatkozó szabályozás célja természetesen nem az volt, hogy e termékkör kapcsán ne történjen meg a forgalom adóztatása, ezért az értékesítési oldal adómentessége mellett a beszerzés oldalán, azaz a beszerzés országában adófizetés történik speciális szabályok szerint.

Az adófizetés módja attól függően alakul, hogy a beszerzési oldalon ki áll. Abban az esetben ugyanis, ha a beszerzési oldalon egy egyébként áfaalanynak minősülő gazdálkodó áll, akkor az áfafizetés – csakúgy, mint az egyéb ügyletek esetén – önadózással történik.

Amennyiben azonban a beszerző egy olyan személy, szervezet, aki (amely) nem tekinthető áfaalanynak – azaz alapvetően nem foglalkozik áfaadóztatás alá eső ügyletekkel (például magánszemély) –, akkor az adófizetés kivetéssel történik.

e) Közösségen belüli termékbeszerzés az is, ha jövedéki terméket adóalany vagy nem adóalany jogi személy szerez be más tagállamból, feltéve, hogy a beszerzés után jövedékiadó-fizetési kötelezettség keletkezik belföldön.

Lényeges, hogy az áfa rendszerében jövedéki terméknek azt a terméket tekintjük, amely a jövedéki adószabályok alkalmazásában még nem tekinthető szabad forgalomba bocsátottnak, azaz amely kapcsán a jövedéki adó megfizetése még nem történt meg. Éppen ezért például, amennyiben a jövedéki adóraktárból már kitárolt, azaz jövedéki értelemben szabad forgalomba helyezett, jövedéki adófizetéssel érintett sört a későbbiekben más tagállamból szereznek be, akkor az áfa szempontjából nem jövedéki termék vásárlása, hanem normál termék beszerzése történik, így annak beszerzése az Áfa tv. 19. § a) pontja alapján minősülhet Közösségen belüli termékbeszerzésnek (feltéve természetesen, ha annak feltételei egyébként fennállnak).

f) Nem keletkezik közösségi termékbeszerzés címén áfakötelezettség, ha a beszerző olyan másik tagállambeli áfaalanytól szerezte be a terméket, amely másik tagállambeli értékesítő azt nem a normál szabályok szerint, hanem a használt ingóságra vonatkozó árrésadózási szabályok szerint, vagy pedig az Áfa tv. XVI. fejezet 3. alfejezetének megfelelő nyilvános árverés szervezőjeként értékesítette. Ezekben az esetekben ugyanis a forgalmi adózás – a sajátos adóalap-megállapításra tekintettel – az eredet tagállamában marad. Tehát, ha egy terméket másik tagállamból ún. különbözeti adózás (azaz használt ingóságok árrésadózása) szerint vesz meg a magyar áfaalany, akkor itthon közösségi beszerzés címén nem kell áfát fizetnie (az áfa megfizetése a különbözeti adózás szabályai szerint az eladó által, az eladó tagállamában történik).

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.