Móra Ferenc

Könnyes könyv

(Részlet)

eKönyv Magyarország

eKönyv Magyarország

http://ekonyv.hu

ISBN: 978-963-317-232-2

I

Menyasszonyomnak

Édes galambom, jut-e még eszedbe

Az a mosolygós nyári alkonyat,

Amikor szép fejed szivemre hajtva,

Elárulád te titkos álmodat?

Öt éve már s im én eljöttem érted

A régi szóval lázas ajkamon,

Te álmodod-e még a régi álmot,

Eljössz-e hozzám, édes angyalom?

Koldús vagyok, a költöző rigónál

Egy árva fillérrel se gazdagabb,

Puha pompa és cifra szolganépség

Nem vár az ócska nádfödél alatt.

Csak két galamb búg rád a tiszta dúcból,

Pintyőke szól a jázminágakon

S csak én fogadlak egy könnyel szememben,

Eljössz-e hozzám, édes angyalom?

Szépségednek se lesz sok bámulója,

Betakar holmi névtelen zugoly,

Hová nem hallik a világ morajja,

Síró kacaj és kacagó sikoly.

Ifjúságod nekem virítva hervad,

Mint vadszegfű sívó domboldalon,

Nem lesz, ki érted írigyeljen engem -

Eljössz-e hozzám, édes angyalom?

De nékem szentebb lészel, mint a szentek

És drágább lelkem üdvösséginél

S köréd szerelmem olyan glóriát fon,

Mint semmi gyémánt, semmi égi fény.

Virágait szépséged erdejének

Szivembül csendült dalba foglalom

S bár engem elfelednek, mindig élsz te -

Eljössz-e hozzám, édes angyalom?

S hűséges szívednek jutalmaképpen

Mást néhány dalnál nem is adhatok,

Hiszen tudod, hogy napszámos szülémtől

Örökül én csak jókedvet kapok.

S amig majd engem tüske, kő kivérez,

Te sem pihensz ám bársonypamlagon -

Eljegyzett társa küszködéseimnek,

Eljössz-e hozzám, édes angyalom?

De hogyha a nap szárnyait behúzva,

Kék tengerek vizében elpihen,

Ujult erővel én ölembe veszlek

S megnyúgoszunk a tüzhely enyhiben.

Szedve a boldogság virágait, míg

Álomba ringat lágyan két karom

S virrasztalak, mint fösvény drága kincsét -

Eljössz-e hozzám, édes angyalom?

S ha alkonyúló napja életünknek

A sírhalomnak szélein pihen,

Megifjulunk a csöndes, tiszta multnak

Ránk visszahulló fényin, enyhiben.

És együtt hagyjuk itt e szürke földet,

És együtt föd be jeltelen halom.

Madárdalos, selyemfűs, vadvirágos -

Eljössz-e hozzám, édes angyalom?

Édes galambom, jut-e még eszedbe

Az a mosolygós nyári alkonyat,

Amikor szép fejed szivemre hajtva,

Elárulád te titkos álmodat?

Öt éve már. S im én eljöttem érted

A régi szóval lázas ajkamon:

Te álmodod-e még a régi álmot,

Eljössz-e hozzám, édes angyalom?

(1902)