Dr. Boros Anita – Dr. Juhász Péter – Dr. Lantos Ottó – Dr.Tátrai Tünde

A közbeszerzés alapjai

Közbeszerzési, gazdasági és jogi alapismeretek közbeszerzési referensek részére

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2011

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@complex.hu

www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Petr Kral

A kiadványok szerkesztésért felelős: dr. Vajda Krisztina

Felelős szerkesztő: dr. Tóth Erika Éva

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Gyártási főmunkatárs: Kerek Imréné

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

ISBN 978 963 295 151 5

Jelzőszám: KK-001P0-2223

Második átdolgozott kiadás

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Dr. Boros Anita – Dr. Juhász Péter – Dr. Lantos Ottó – Dr.Tátrai Tünde

A közbeszerzés alapjai

Közbeszerzési, gazdasági és jogi alapismeretek közbeszerzési referensek részére

Szerzők:
Dr. Boros Anita    Általános jogi ismeretek
Dr. Juhász Péter    Pénzügyi és gazdasági ismeretek
Dr. Lantos Ottó    Pénzügyi és gazdasági ismeretek
Dr. Tátrai Tünde    Közbeszerzési jogi ismeretek

Kézirat lezárva: 2011. április 1.

© Dr. Boros Anita, Dr. Juhász Péter, Dr. Lantos Ottó, Dr. Tátrai Tünde, Budapest, 2011

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2011

A CompLex Kiadó Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

Összefoglaló bevezetés

A közbeszerzési eljárások szakszerű lebonyolításához mind közbeszerzési, mind általános jogi, mind pénzügyi ismeretek szükségesek. A hazai közbeszerzési szabályozás és gyakorlat megismerése, a kapcsolódó kérdések, például pénzügyi, gazdasági alkalmassági kritériumok vagy közigazgatási jogi problémák megoldása szükséges a közbeszerzési piacon való megfelelő tájékozódáshoz. A könyv tehát szól a közbeszerzés iránt érdeklődőknek, továbbá segítséget nyújt a közbeszerzési
referensképzés keretében vizsgára készülők vagy általános közbeszerzés-oktatások résztvevők számára. Különösen hasznos a közbeszerzési referensképzés keretében a hallgatók általános felkészüléséhez, melynek érdekében a közbeszerzési jogi és a közbeszerzési vonatkozású általános jogi ismeretek szóbeli vizsgakövetelményeihez, valamint a közbeszerzési vonatkozású gazdasági és pénzügyi tevékenységhez kapcsolódó elméleti kérdések megválaszolására törekszik a mű. Gyakorlati példák és a közbeszerzési piacot foglalkoztató olyan kérdések, mint például az elektronikus közbeszerzés, színesítik a jogszabályok strukturált magyarázatát.

Az egyetemi oktatók által írt könyv a hazai közbeszerzési piacon hiánypótló
jellegű, hiszen eddig nem készült olyan kiadvány, mely átfogóan, a közbeszerzési vizsgakövetelményeknek megfelelően, az olvasók által is könnyen feldolgozható, áttekinthető módon összefoglalná a közbeszerzési ismeretek alapjait, segítséget nyújtva a folyamatosan változó szabályrendszerben való eligazodásban.

A szerkesztők

Közbeszerzési jogi ismeretek

Bevezető

A közbeszerzési jogi ismeretek a közbeszerzési referensek és közbeszerzés iránt érdeklődők számára általános képet kíván nyújtani a szabályozásról, segítve annak megértését, a szóbeli tételek kidolgozását. Ennek érdekében a legfontosabb összefüggések ismertetésére, az egyes tételekhez kötődő elemek külön jelzésére kerül sor. A fejezet tehát részben a közbeszerzésekről szóló 2003. évi CXXIX. törvény (a továbbiakban: Kbt.) logikája szerint épül fel, részben az egyes problémakörök könnyebb megértése, áttekintése érdekében, külön kérdéscsoportokat is tárgyal, közvetett összefüggéseket feltárva.

A fejezet nem ismétli meg a Kbt. szabályozását, kiemeli a témát érintő szabályokat, de vizsgára való felkészülés esetén igényli a Kbt. folyamatos követését a hivatkozott paragrafusok alapján.

1. A közbeszerzés szabályozásának rendszere

A Magyarországon hatályos közbeszerzési szabályozás alapjait az EU irányelvek[1] képezik. Hazánk Európai Unióhoz történő csatlakozásával egy időben, 2004. május 1-jén lépett hatályba a Kbt., mely az irányelvi szabályokat leképezve egy törvényben szabályozza minden közbeszerzésre kötelezett beszerzési szabályozását. A Kbt. a szabályozási környezet középpontjában helyezkedik el, melynek felhatalmazása alapján számos végrehajtási rendelet született. A végrehajtási rendeletek egyrészt egyes beszerzési tárgyakhoz (pl. építési beruházás, gyógyszerek és gyógyászati segédeszközök), eljárástípusokhoz, sajátos eljárásrendekhez (pl. tervpályázati eljárás, központosított közbeszerzés), illetve az irányelvek kivételi körét képező beszerzési szabályokhoz kötődnek (pl. nemzetbiztonsági beszerzések) és egyéb, a közbeszerzési szabályozást segítő (pl. elektronikus közbeszerzés) szabályokról szólnak.

A szabályozási környezet tehát az alábbiakból áll:

2003. évi CXXIX. törvény

A közbeszerzésekről

34/2004. (III. 12.)
Korm. rendelet

A közbeszerzési és tervpályázati hirdetmények megküldésének
és közzétételének részletes szabályairól, a hirdetmények ellenőrzésének rendjéről és díjáról, valamint a Közbeszerzési Értesítőben történő közzététel rendjéről és díjáról 

130/2004. (IV. 29.)
Korm. rendelet

A gyógyszerek és gyógyászati segédeszközök közbeszerzésének részletes és sajátos szabályairól

137/2004. (IV. 29.)
Korm. rendelet

A tervpályázati eljárások részletes szabályairól

143/2004. (IV. 29.)
Korm. rendelet

Az államtitkot vagy szolgálati titkot, illetőleg alapvető biztonsági, nemzetbiztonsági érdeket érintő vagy különleges biztonsági intézkedést igénylő beszerzések sajátos szabályairól

168/2004. (V. 25.)
Korm. rendelet

A központosított közbeszerzési rendszerről, valamint a központi beszerző szervezet feladat- és hatásköréről

224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet

A hulladékkezelési közszolgáltató kiválasztásáról és a közszolgáltatási szerződésről

228/2004. (VII. 30.)
Korm. rendelet

A védelem terén alapvető biztonsági érdeket érintő kifejezetten katonai, rendvédelmi, rendészeti célokra szánt áruk beszerzésére, illetőleg szolgáltatások megrendelésére vonatkozó sajátos szabályokról

40/2005. (III. 10.)
Korm. rendelet

A NATO Biztonsági Beruházási Program keretében megvalósuló beszerzésekre vonatkozó részletes szabályokról

302/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet 

A védett foglalkoztatók részére fenntartott közbeszerzések részletes szabályairól 

257/2007. (X. 4.)
Korm. rendelet

A közbeszerzési eljárásokban elektronikusan gyakorolható eljárási cselekmények szabályairól, valamint az elektronikus árlejtés alkalmazásáról

29/2004. (IX. 8.)
IM rendelet

A hivatalos közbeszerzési tanácsadói tevékenység feltételét képező közbeszerzési gyakorlatra és annak igazolására vonatkozó szabályokról

30/2004. (IX. 8.) IM–PM együttes rendelet

A hivatalos közbeszerzési tanácsadói tevékenység feltételét képező felelősségbiztosításra vonatkozó szabályokról

1/2004. (I. 9.)
FMM rendelet

A közbeszerzési eljárásokhoz kapcsolódó, a munkavállalók védelmére és a munkafeltételekre vonatkozó tájékoztatási kötelezettség eljárási szabályairól és díjazásáról

8001/2007. (MK 102.) KüM–IRM együttes tájékoztató

A Magyar Köztársaságnak és az Európai Közösségnek a közbeszerzések terén fennálló nemzetközi kötelezettségeiről

5/2009. (III. 31.)
IRM rendelet

A közbeszerzési és tervpályázati hirdetmények, a bírálati összegezések és az éves statisztikai összegezések mintáiról

215/2010. (VII. 9.) Korm. rendelet

Az építési beruházások közbeszerzési eljárás során készítendő dokumentációjának tartalmáról

14/2010. (X. 29.) NFM rendelet

A közbeszerzési és tervpályázati hirdetmények, a bírálati összegezések és az éves statisztikai összegezések mintáiról

46/2011. (III. 25.) Korm. rendelet

A közbeszerzések központi ellenőrzéséről és engedélyezéséről

1.1. Döntési kritériumok

A közbeszerzési szabályozás rendszerében annak a kérdésnek az eldöntéséhez, hogy milyen eljárástípust alkalmazzon ajánlatkérő, azaz mit kell tennie ahhoz, hogy a hatályos szabályozásnak megfelelően szerezzen be, az alábbi kérdésekre kell válaszolnia:

  I. Ki?  azaz Ajánlatkérő milyen szempontból tartozik a Kbt. hatálya alá?

 II. Mit?  azaz A beszerzési tárgy milyen típusú?

III. Mennyiért? azaz A beszerzési tárgy becsült értéke mekkora?

I. A törvényben kétféle ajánlatkérői kör kerül megkülönböztetésre:

Klasszikus ajánlatkérők

A klasszikus ajánlatkérői kört a Kbt. 22. § határolja le, mely részben általános megfogalmazást, részben taxatív felsorolást tartalmaz. A klasszikus ajánlatkérői kör ún. általános eljárásokat bonyolít le, értéhatártól függően a Kbt. IV. vagy VI. fejezetét alkalmazva.

Közszolgáltatók

A közszolgáltató ajánlatkérői kör kizárólagos joga és ún. releváns tevékenység végzése (163. §) alapján kerül a Kbt. hatálya alá. A közszolgáltató ajánlatkérői kör ún. különös eljárásokat bonyolít le értékhatártól függően a Kbt. V. vagy VII. fejezetét alkalmazva.

Értékhatár/Ajánlatkérő

Klasszikus

Közszolgáltató

Közösségi

IV. fejezet

V. fejezet

Nemzeti

VI. fejezet

VII. fejezet

II. A felsorolt beszerzési tárgyak, melyek azonosítása a beszerzés feltétele, a következők lehetnek:

Klasszikus ajánlatkérők esetében: áru, szolgáltatás, szolgáltatási koncesszió, építési beruházás, építési koncesszió;

Közszolgáltatók esetében: áru, szolgáltatás, építési beruházás.

Értéhatár/
Ajánlatkérők

Klasszikus

Közszolgáltató

Közösségi

Áru

Szolgáltatás

Építési beruházás, építési koncesszió

Áru

Szolgáltatás

Építési beruházás

Nemzeti

Áru

Szolgáltatás, szolgáltatási koncesszió

Építési beruházás, építési koncesszió

Áru

Szolgáltatás

Építési beruházás

Az áru, szolgáltatás, építési beruházás és építési koncesszió a törvény IV. fejezetében kerül definiálásra, míg a szolgáltatási koncesszió, melyet az irányelvek nem ismernek, a törvény VI. fejezetében. Ez az oka annak, hogy amennyiben szolgáltatási koncesszió a beszerzés tárgya, úgy értékhatártól függetlenül a nemzeti eljárásrend szabályait kell rá alkalmazni.

III. Az adott beszerzési tárgy becsült értékének meghatározását követően, továbbá a becsült érték szabályhoz kötődő ún. egybeszámítási szabály figyelembevételével [Kbt. 40. § (2) bekezdés] kerül sor az alkalmazandó eljárásrend meghatározására.

Kétféle értékhatár és ennek megfelelően kétféle eljárásrend kerül elkülönítésre:

Közösségi értékhatár: az ezt elérő becsült értékű beszerzések esetében ajánlatkérőnek közösségi eljárásrendben kell közbeszerzési eljárását lefolytatnia.

Nemzeti értékhatár: az ezt elérő becsült értékű beszerzések esetében, amennyiben a közösségi értékhatárt nem éri el, ajánlatkérőnek nemzeti eljárásrendben kell közbeszerzési eljárást lefolytatnia.

Közösségi eljárásrend szabályainak alkalmazása közösségi értékhatártól kötelező. Kivételt ez alól a törvény ún. 4. melléklete szerinti szolgáltatások képeznek, melyek beszerzését közösségi értékhatártól függetlenül a nemzeti eljárásrend szabályai szerint kell lebonyolítani. A nemzeti eljárásrend szabályai kétféle értékhatárt különböztetnek meg klasszikus ajánlatkérőknél. Mivel klasszikus ajánlatkérők esetében az értékhatárok alacsonyabbak, mint a közszolgáltatók esetében, így a köztes értékhatár alatt, de az alsó értékhatárt elérő értékű beszerzések esetében ugyanazt az eljárást kell lebonyolítani, de nem kell eljárást megindító hirdetményt közzétenni. Tehát alacsonyabb becsült érték esetében kevesebb adminisztrációval és gyorsabban lebonyolítható a közbeszerzési eljárás. A közszolgáltatók alsó értékhatára felett ilyen köztes megoldást nem találunk.

1.2. A törvény felépítése

A Kbt. az alábbi logika szerint épül fel:

Klasszikus ajánlatkérő

Közszolgáltató ajánlatkérő

Első rész

Általános rész

Második rész
Közösségi eljárásmód

IV. Fejezet
Általános eljárások

V. Fejezet
Különös eljárások

Harmadik rész
Nemzeti eljárásrend

VI. Fejezet
Általános egyszerű eljárás

VII. Fejezet
Különös egyszerű eljárás

Ötödik rész

Szerződés módosítása, teljesítése, a közbeszerzések ellenőrzése

Hetedik rész

Jogorvoslat

Nyolcadik rész

Közbeszerzések Tanácsa

Kilencedik rész

Záró rendelkezések

A törvény Első részében az alapvető értelmező rendelkezések, közös rendelkezések kaptak helyet, melyek a Második, Harmadik részben szabályozott eljárásokra alkalmazandók. A következő két részben ezekről a szabályokról lesz szó. A hiányzó Negyedik és Hatodik rész 2009. április 1-jétől nincs hatályban. Az Ötödik rész a közbeszerzési eljárás eredményeként megkötött szerződés módosításával, teljesítésével kapcsolatos szabályokat ismerteti, valamint a közbeszerzések ellenőrzéséről szól. A Hetedik rész a közbeszerzés jogorvoslati rendszeréről, eljárásrendjéről szól, majd a Nyolcacik rész a közbeszerzés intézményrendszere csúcsszereplőjéről, a Közbeszerzések Tanácsáról.

2. Alapvető, értelmező rendelkezések

2.1. Alapelvek

A Kbt. 1. §-ában határozza meg azon alapelveket, melyeket ajánlatkérőnek és ajánlattevőnek egyaránt követnie kell. Ezek az alapelvek a következők:

– a verseny tisztasága és nyilvánossága,

– az esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód az ajánlattevők számára,

– nemzeti elbánás.

A nemzeti elbánást az Európai Unióban letelepedett ajánlattevők és közösségi áruk számára, továbbá a Magyar Köztársaságnak és az Európai Közösségnek a közbeszerzések terén fennálló nemzetközi kötelezettségeinek megfelelően összhangban kell nyújtani. Az ezen a körön kívül eső ajánlattevőket ajánlatkérő kizárhatja a versenyből. Annak érdekében, hogy ajánlatkérő tájékozott legyen a nemzeti elbánás nyújtásával kapcsolatban fennálló kötelezettségeiről, „a Magyar Köztársaságnak és az Európai Közösségnek a közbeszerzések terén fennálló nemzetközi kötelezettségeiről szóló 8001/2007. (MK 102.) KüM–IRM együttes tájékoztató” ad iránymutatást.

2.2. A törvény alkalmazási köre

A törvény alkalmazási körét a Kbt. 2. §-a az alábbiak szerint határozza meg.

E törvény szerint kell eljárni a közbeszerzési eljárásokban, amelyeket

– az ajánlatkérőként meghatározott szervezetek

– visszterhes szerződés megkötése céljából kötelesek lefolytatni

– megadott tárgyú és

– értékű beszerzések megvalósítása érdekében.

Közbeszerzésnek tekinthetjük és ennek megfelelően a törvény hatálya alá tartozó beszerzésnek tehát pl.: amennyiben klasszikus vagy közszolgáltató ajánlatkérő visszterhes, azaz nem ingyenes szolgáltatást vesz igénybe, mely nem tartozik a Kbt. kivételi körébe, tárgyát tekintve a törvény szolgáltatásmegrendelés definíciója alá tartozik, továbbá értéke eléri a nemzeti értékhatárt.

A közbeszerzésekkel kapcsolatos jogorvoslat különös szabályaira is a Kbt. rendelkezései alkalmazandók.

A közösségi értékhatárokat elérő vagy meghaladó értékű közbeszerzésekre a törvény Második részét, az ezek alatti és egyben a nemzeti értékhatárokat elérő értékű közbeszerzésekre a Harmadik részét alkalmazva kell eljárni, kivéve, ha e törvény másként rendelkezik. Másként rendelkezik például, amikor a kivételi körbe tartozó (pl. Kbt. 29. §) beszerzést kíván ajánlatkérő megvalósítani. Ebben az esetben hiába felel meg a 2. §-ban megfogalmazott követelményeknek a beszerzés, mégsem kell közbeszerzési eljárást lefolytatni ajánlatkérőnek.

Amennyiben valamely szervezet vagy személy önként kívánja beszerzése során a Kbt.-t alkalmazni, ezt csak abban az esetben teheti meg, amennyiben a törvény minden rendelkezését figyelembe veszi és az előírásokat betartja tevékenysége
során.

Közvetlenül a törvény alkalmazási körét érinti az ún. in-house beszerzések szabályozása. A Kbt. 2/A. §-a értelmében ugyanis azt határozza meg a törvény, hogy mely esetben nem tekint szerződésnek olyan megállapodásokat, melyek körülményeit részletesen leírja. Ebben az esetben tehát egy sajátos kivételi kört állapít meg a jogszabály, amelyben leírt feltételeknek ha ajánlatkérő és ajánlattevő megfelel, úgy nem kell közbeszerzési eljárást lebonyolítania. Amennyiben ajánlatkérő mégis közbeszerzési eljárást bonyolítana le, úgy ajánlatkérő „házon belül” úgy tekintheti, mintha saját magát hívná meg közbeszerzési eljárás keretében történő versenyre. Ezért a házon belüli beszerzések nem tartoznak a Kbt. hatálya alá, amennyiben teljesítik az alábbi feltételeket:

– a megállapodás, melyet a 22. § (1) bekezdése szerinti ajánlatkérő és az olyan, százszázalékos tulajdonában lévő gazdálkodó szervezet köt egymással,

– amely felett az ajánlatkérő – tekintettel a közfeladat, illetve a közszolgáltatás ellátásáért vagy ellátásának megszervezéséért jogszabályon alapuló felelősségére – a stratégiai és az ügyvezetési jellegű feladatok ellátását illetően egyaránt teljes körű irányítási és ellenőrzési jogokkal rendelkezik,

– a gazdálkodó szervezet a szerződéskötést követő éves nettó árbevételének legalább 90%-a az egyedüli tag (részvényes) ajánlatkérővel kötendő szerződések teljesítéséből származik.

A részletszabályok szerint a szerződések teljesítéséből származik az azok alapján harmadik személyek részére teljesített közszolgáltatás ellenértéke is, tekintet nélkül arra, hogy az ellenértéket az ajánlatkérő vagy a közszolgáltatást igénybe vevő személy fizeti meg. Azaz, ha például a közszolgáltatásért az önkormányzat saját tulajdonában álló cégének közvetlenül az állampolgárok fizetnek, és nem az önkormányzat, úgy ebben az esetben is in-house beszerzésnek minősülhet a két fél közötti megállapodás, amennyiben a többi feltételnek is megfelelnek a szereplők.

Nem szükséges, hogy pl. csak egy önkormányzat tulajdonában legyen a közfeladatot ellátó cég, lehet akár több, a 22. § (1) bekezdése szerint ajánlatkérőnek minősülő szervezet közös tulajdonában az adott cég. Ebben az esetben jogaikat közös képviselőjük útján gyakorolják. Ennek megfelelhet az a helyzet is, amikor a gazdálkodó szervezet tulajdonosa az állam. Ebben az esetben a további feltételeknek a tulajdonosi jogokat gyakorló jogalany (miniszter vagy más központi államigazgatási szervet vezető személy esetén az általa vezetett szerv) mint ajánlatkérő vonatkozásában kell fennállniuk (pl. a gazdálkodó szervezet bevételének 90%-a az ajánlatkérőtől kell hogy származzon).

Ha törvény eltérően nem rendelkezik, a szerződések határozott időre, legfeljebb három évre köthetők, továbbá a szerződések közbeszerzési eljárás mellőzésével akkor hosszabbíthatók meg, ha az in-house beszerzések feltételrendszere továbbra is teljesül.

Az ellenőrzés keretei közé tartozik, hogy az ajánlatkérő legalább háromévenként – független szakértő igénybevételével – hatáselemzés készítésére köteles, amelynek keretében megvizsgálja a szerződések teljesítésének tapasztalatait, így a közfeladat, illetve a közszolgáltatás ellátásával összefüggésben végzett gazdasági tevékenység minőségét, hatékonyságát, valamint azt, hogy indokolt-e közbeszerzési eljárás lefolytatása.

Tapasztalatok szerint az in-house beszerzések elterjedésében szerepet játszott, hogy a közfeladat és közszolgáltatás ellátásával összefüggésben végzett gazdasági tevékenység pontos definícióját az EU irányelvek sem tartalmazzák, ugyanakkor ajánlatkérőnek minden esetben vizsgálnia kell ezen feltétel fennálltát is házon belüli szerződéseinek megkötésekor annak érdekében, hogy ne minősüljön tiltott állami támogatásnak a közbeszerzés rendszerén kívüli szerződéskötés.

2.3. Definíciók, fontosabb értelmező rendelkezések

A törvény 4. §-a tartalmazza azokat az értelmező rendelkezéseket, definíciókat, melyek ismerete elengedhetetlen a jogszabály megértéséhez.

Az alábbiakban nem sorrendben kiemeljük a legfontosabb definíciókat, és csoportosítjuk a rendelkezéseket, feltárva alapvető összefüggéseket, melyekre a későbbiekben hivatkozunk.

Ajánlattevő – alvállalkozó – külső erőforrás

A közbeszerzési eljárás során ajánlattevői oldalon három típusú szereplő jelenléte lehetséges.

Vagy ajánlattevőként vagy alvállalkozóként vagy erőforrást nyújtó szervezetként jelenhet meg az ajánlattevői oldal szereplője. Az ajánlattevői definíció pontosítása nyomán jelenleg két időszakban értelmezhetjük különféle módon az ajánlattevőket. Ameddig ajánlattétel történik, lényegesen tágabb körnek van lehetősége magát ajánlattevőnek tekinteni és egyben információhoz jutni, míg az ajánlattételt követően csak a valóban ajánlattevőket illeti meg a lehetőség, hogy minden releváns információ birtokába jussanak az eljárás során. A törvény alkalmazásában tehát

„1. ajánlattevő:  
az a természetes személy, jogi személy, jogi személyiség nélküli gazdasági társaság, egyéni cég vagy személyes joga szerint jogképes szervezet vagy külföldi székhelyű vállalkozás magyarországi fióktelepe, aki, illetőleg amely

  a) a közbeszerzési eljárásban ajánlatot tesz, továbbá

  b) az 59. § (5) bekezdés a) pontja alkalmazásában az is, aki (amely) az ajánlati biztosítékot az ajánlatkérő rendelkezésére bocsátotta, továbbá

   c) az ajánlattételi határidő lejártáig az a), b) pontokban foglaltakon kívül az is, aki (amely) a dokumentációba az ajánlatkérőnél beletekintett, illetőleg azt átvette, vagy kiegészítő tájékoztatást kér, vagy előzetes vitarendezést kezdeményez;

2.  alvállalkozó:  
az a szervezet vagy személy, amely vagy aki a közbeszerzési eljárás eredményeként megkötött szerződés teljesítésében az ajánlattevő által bevontan közvetlenül vesz részt, kivéve

 a) az ajánlattevővel munkaviszonyban vagy egyéb foglalkoztatási jogviszonyban álló személyeket,

 b) azon személyt vagy szervezetet, aki vagy amely tevékenységét kizárólagos jog alapján végzi,

 c) a szerződés teljesítéséhez igénybe venni kívánt gyártót, forgalmazót, alkatrész- vagy alapanyag-szállítót,

 d) építési beruházás esetén az építőanyag-szállítót; ...

3/D. erőforrást nyújtó szervezet: az a szervezet vagy személy, amely vagy aki nem minősül alvállalkozónak, nem tartozik a 2. pont a)–d) alpontjának hatálya alá sem, hanem a közbeszerzési eljárásban az ajánlattevő alkalmasságának igazolásában vesz részt, ezzel összefüggő erőforrásainak bemutatásával;[2]

3/E. erőforrás: nem minősülhet erőforrásnak a 66. § (1) a)–d) pontja, a 67. § (1) bekezdésének a), d)–f) pontja, (2) bekezdésének a), d) és f) pontja, továbbá (3) bekezdésének a), d)–f) pontja szerinti körülmény, kivéve, ha az ajánlattevő (részvételre jelentkező) és az erőforrást nyújtó szervezet között a Polgári Törvénykönyv szerinti többségi befolyás áll fenn;”

Fentiek közül történő választást behatárolja továbbá a Kbt. 70. § (4) bekezdése, mely szerint az ajánlattevő ugyanabban a közbeszerzési eljárásban – részajánlattételi lehetőség biztosítása esetén ugyanazon rész tekintetében – nem tehet közös ajánlatot más ajánlattevővel, illetőleg abban más ajánlattevő – a közbeszerzés értékének tíz százalékát meghaladó mértékben igénybe venni kívánt – alvállalkozójaként sem vehet részt, továbbá más ajánlattevő számára erőforrást sem biztosíthat. Ugyanabban a közbeszerzési eljárásban – részajánlattételi lehetőség biztosítása esetén ugyanazon rész tekintetében – az adott személy, szervezet nem jelenhet meg több ajánlattevő (közös ajánlattevő) ajánlatában egyidejűleg a közbeszerzés értékének tíz százalékát meghaladó mértékben igénybe venni kívánt alvállalkozóként és erőforrást nyújtó szervezetként.

Azaz egy ajánlatban csak egy nevesített szereplőként jelenhet meg az érintett ajánlattevő, nincs lehetőség azonos eljárásban (részajánlattételnél ugyanazon részben) egyik ajánlattevőnek más ajánlattevő alvállalkozójaként vagy erőforrás-szervezeteként is megjelenni.

A nevesített szereplő kiemelése azért fontos, mert az alvállalkozói kör a Kbt.-ben három csoportba sorolható.

1. Ha egy alvállalkozó huszonöt százalékot meghaladó mértékben fog részt venni a szerződés teljesítésében, akkor nem lehet alvállalkozónak minősíteni, hanem az ajánlatban és a szerződés teljesítése során közös ajánlattevőként kell hogy szerepeljen. (Kbt. 70. §)

2. A második csoport a 10%-ot meghaladó mértékben igénybe venni kívánt alvállalkozó, mely alvállalkozó-típust egyértelműen nevesíteni kell az ajánlatban.

3. Míg a 10%-ot nem meghaladó mértékben igénybe venni kívánt alvállalkozót (gyakran harmadik személynek is hívjuk) nem köteles ajánlattevő nevesíteni, csak a közbeszerzésnek azon részét köteles megjelölni, amelyhez 10%-ot nem meghaladó mértékben igénybe venni kívánt alvállalkozót alkalmaz. (Kbt. 71. §) Amennyiben az ebbe a harmadik csoportba tartozó ajánlattevő alkalmasságot kíván igazolni a harmadik személlyel, úgy nevesítenie kell ajánlattevőnek, de adminisztratív kötelezettségei mérsékeltebbek, mivel csak az adott alkalmassági kritérium tekintetében kell alkalmasságát igazolnia, amelyben „segíti” ajánlattevőt a harmadik személy. (Kbt. 69. §)

Az erőforrást nyújtó szervezet és az alvállalkozó elkülönítése a hatályos szabályok alapján nem könnyű feladat. Mivel az alvállalkozó a szerződés teljesítésében közvetlenül vesz részt, az erőforrás-szervezet ennek megfelelően nem vehet részt közvetlenül a teljesítésben, csak erőforrást biztosít a teljesítéshez. Amennyiben közvetlenül részt vesz, úgy automatikusan alvállalkozónak kell minősíteni. Bonyolítja a helyzetet, hogy az alkalmassági kritériumok egy része közvetlenül kötődik a teljesítéshez, ezért amennyiben ehhez erőforrás-szervezetet vesz igénybe ajánlattevő, úgy az alvállalkozóvá minősítés irányába érdemes elmozdulnia.

További korlátja az erőforrás-szervezet bevonásának, hogy amennyiben az ajánlattevő és az erőforrást nyújtó szervezet között nem áll fenn többségi befolyás, úgy a 3/E. pontban meghatározott alkalmassági kritériumokra nem vehető igénybe erőforrás. Amennyiben nem áll fenn a többségi befolyás, úgy két teljesen független cég közül az egyik nem veheti „kölcsön” alkalmassága bizonyítására a másik mérlegét vagy pénzintézeti nyilatkozatát, míg többségi befolyás esetén ennek nincs akadálya.

Ajánlattevő (pályázó) – részvételre jelentkező

„31. részvételre jelentkező:

az a természetes személy, jogi személy, jogi személyiség nélküli gazdasági társaság, egyéni cég vagy személyes joga szerint jogképes szervezet, a külföldi székhelyű vállalkozás magyarországi fióktelepe, aki (amely)

a) a két szakaszból álló eljárás első, részvételi szakaszában részvételi jelentkezést nyújt be, továbbá

b) a 102. § (5) bekezdés alkalmazásában az is, aki (amely) a részvételi dokumentációt átvette, továbbá

c) a részvételi határidő lejártáig az a), b) pontokban foglaltakon kívül az is, aki (amely) a dokumentációba az ajánlatkérőnél beletekintett vagy kiegészítő tájékoztatást kér vagy előzetes vitarendezést kezdeményez;”

A részvételre jelentkező definíciója, hasonlóan az ajánlattevőhöz, két időszakra bontja a részvételre jelentkezői státust: a jelentkezés benyújtás előtti és utáni időszakra. (Lásd Ajánlattevő–Alvállalkozó–Külső erőforrás definíció). Az eljárások nevesített szereplői esetében az ajánlattevőtől elkülönítésre kerül a részvételre jelentkező. Ennek oka, hogy amennyiben az eljárás egyszakaszos, úgy egyszerre történik az alkalmasság vizsgálata és az előírt bírálati szempontok szerinti ajánlati elemek értékelése. A kétszakaszos eljárás esetében ugyanakkor az eljárás első szakaszában csak részvételre jelentkezés történik, azaz az érdeklődők a kizáró okoknak és alkalmassági kritériumoknak megfelelően benyújtják jelentkezésüket. Ekkor még ajánlatot nem tehetnek. Az eljárás második szakaszában van lehetőség az ajánlat megtételére azok számára, akik/amelyek bejutottak a második szakaszba. Ajánlatkérő előírhatja ennek feltételeit a Kbt. szabályai alapján. A második szakaszban már ajánlattevőként adják be ajánlatukat a korábbi részvételre jelentkezők. Az elnevezésnek megfelelően kétszakaszos eljárás esetében a részvételi szakasz dokumentációját részvételi dokumentációnak, míg az ajánlattételi szakasz dokumentációját ajánlattételi vagy ajánlati dokumentációnak hívjuk.

„30. pályázó: az a természetes személy, jogi személy, jogi személyiség nélküli gazdasági társaság vagy személyes joga szerint jogképes szervezet, aki, illetőleg amely a tervpályázati eljárásban pályázatot (pályaművet) nyújt be; pályázónak minősül a külföldi székhelyű vállalkozás magyarországi fióktelepe is;”

A pályázó a tervpályázati eljárás ajánlattevője. A tervpályázati eljárás mint megelőző eljárástípus szintén definiálva van az értelmező rendelkezésekben. Egyik sajátossága, hogy szóhasználata különbözik a Kbt.-től, s ennek megfelelően „a tervpályázati eljárások részletes szabályairól szóló 137/2004. (IV. 29.) Korm. rendelet” is más meghatározásokat használ. A pályázó mellett például az ajánlatkérőt kiíróként aposztrofálja. Ennek megfelelően nem szabad tehát összekeverni ezeket az elnevezéseket, hiszen ezzel egyben a szabályozási környezetet is definiáljuk, amennyiben ajánlattevő helyett pályázó megjelölést alkalmazunk, és ez félreértésekhez vezethet az eljárásban.

Üzleti titok

A Kbt. az egyes titoktípusokat rögzíti, és a további rendelkezéseiben egyben ki is egészíti azokat.

„2/B. banktitok: a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló törvényben így meghatározott fogalom;

37. üzleti titok: a Ptk. 81. §-ának (2)–(3) bekezdésében így meghatározott fogalom.”

Abban az esetben nem nyilvános pl. az ajánlat vagy a szerződés, amennyiben az a Kbt.-ben jelölt korlátokat nem érinti. Ennek értelmében:

„73. § (1) Az ajánlattevő az ajánlatában elkülönített módon elhelyezett, üzleti titkot tartalmazó iratok nyilvánosságra hozatalát megtilthatja. Az üzleti titkot tartalmazó iratokat úgy kell elkészíteni, hogy azok ne tartalmazzanak a (2)–(3) bekezdés szerinti elemeket.

(2) Az ajánlattevő nem tilthatja meg nevének, címének (székhelyének, lakóhelyének), valamint olyan ténynek, információnak, megoldásnak vagy adatnak (a továbbiakban együtt: adat) a nyilvánosságra hozatalát, amely a bírálati szempont alapján a 81. § (4) bekezdése szerint értékelésre kerül, de az ezek alapjául szolgáló – a (3) bekezdés hatálya alá nem tartozó – részinformációk, alapadatok (így különösen az árazott költségvetés) nyilvánosságra hozatalát megtilthatja.

(3) Nem korlátozható, illetőleg nem tiltható meg üzleti titokra hivatkozással olyan adat nyilvánosságra hozatala, amely a közérdekű adatok nyilvánosságára és a közérdekből nyilvános adatra vonatkozó, külön törvényben meghatározott adatszolgáltatási és tájékoztatási kötelezettség alá esik. A közbeszerzési eljárás alapján megkötött szerződés engedményezést kizáró rendelkezése nem minősül üzleti titoknak.”

Az üzleti titok fogalmát tehát a 73. §-ban foglalt kritériumoknak megfelelően kell érteni az eljárásban, és elkülönített módon egyértelművé tenni, hogy nyilvánosságra hozatala megakadályozható legyen. Mindez az iratbetekintés miatt különösen fontos, mivel az eredményhirdetést követő iratbetekintés a Kbt. 96. § szerint az összes ajánlat vonatkozásában megtörténhet, melynek feltétele, hogy egyértelműen azonosítani lehessen az üzleti titokként kezelendő részt/részeket.

Elektronikus közbeszerzés

Az elektronikus közbeszerzéshez kötődő legfontosabb definíciók az értelmező rendelkezések között kaptak helyet. Az alábbi definíciók közül a dinamikus beszerzési rendszer, mint az EU irányelvekben jelzett külön eljárástípus, nem került egyelőre szabályozásra, csak definíciója szerepel a Kbt.-ben.

„2/C. dinamikus beszerzési rendszer: olyan, gyakori közbeszerzések lebonyolítására szolgáló, teljes mértékben elektronikus folyamat, amelynek jellemzői megfelelnek az ajánlatkérő által meghatározott követelményeknek, és amelynek működése határozott idejű, érvényességi ideje alatt bármely olyan ajánlattevő kérheti a rendszerbe való felvételét, aki, illetve amely megfelel az alkalmassági követelményeknek, nem áll a kizáró okok hatálya alatt és benyújtotta a dokumentációnak megfelelő előzetes ajánlatát;

3/A. elektronikus árlejtés: a közbeszerzési eljárás részét képező olyan ismétlődő folyamat, amely az ajánlatoknak a 81. § (4) bekezdése szerinti értékelését követően új, az ellenszolgáltatás mértékére, illetőleg az ajánlatnak a bírálati részszempontok szerinti egyes tartalmi elemeire vonatkozó kedvezőbb ajánlat megtételét, és az ajánlatok rangsorolását elektronikus eszköz segítségével, automatizáltan teszi lehetővé;

3/C. elektronikus út: elektronikus adatfeldolgozást, -tárolást, illetőleg -továbbítást végző vezetékes, rádiótechnikai, optikai vagy más elektromágneses eszközök alkalmazása;

11/A. írásbeli, írásban: bármely, szavakból vagy számjegyekből álló kifejezési forma, amely olvasható, reprodukálható, és ilyen módon terjeszthető, így különösen a levélben, táviratban, a távgépírón vagy telefax útján közölt nyilatkozat; ilyennek minősül továbbá a legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírással ellátott, illetőleg – a 20. § (1) bekezdés alkalmazása esetén – a külön, e törvény felhatalmazása alapján alkotott jogszabály szerinti követelményeknek megfelelő elektronikus dokumentumba foglalt nyilatkozat az elektronikus formájában;”

A közbeszerzési eljárások elektronikus lefolytatása kötelezettségének való megfeleléshez elengedhetetlen részletszabályokat „a közbeszerzési eljárásokban elektronikusan gyakorolható eljárási cselekmények szabályairól, valamint az elektronikus árlejtés alkalmazásáról szóló 257/2007. (X. 4.) Korm. rendelet” (továbbiakban: Elektronikus Rendelet) tartalmazza. Az Elektronikus Rendelet részletesen foglalkozik az eljárási cselekmények elektronikus támogatása mellett az elektronikus árlejtés, mint versenyt dinamizáló eszköz pontos alkalmazásával is. A definíciók közül az írásbeliségre vonatkozó teszi egyértelművé, hogy amennyiben ajánlatkérő elektronikus útra tereli kommunikációját ajánlattevőkkel, úgy az írásbeliség követelményét itt is figyelembe kell vennie. Szükséges tehát a biztonságos adateljuttatáson túl a letagadhatatlanságot biztosítani, továbbá hogy az adat a küldés során nem változott. Szükséges továbbá, hogy bizonyítható legyen, hogy a másik félhez eljutott az információ.

Eljárás előkészítése – összeférhetetlenség

A Kbt. ún. összeférhetetlenségi szabályaihoz szorosan kötődő elemek, melyek egyértelművé teszik, hogy mi minősül az eljárás előkészítésének, és ebben a helyzetben ki nem lehet ajánlattevő, alapjai az értelmező rendelkezések körében találhatók.

„14. közbeszerzési eljárás előkészítése: az adott közbeszerzési eljárás megkezdéséhez szükséges cselekmények elvégzése, így különösen az adott közbeszerzéssel kapcsolatos helyzet-, illetőleg piacfelmérés, a közbeszerzés becsült értékének felmérése, az eljárást megindító (meghirdető) hirdetmény, felhívás és a dokumentáció előkészítése;

11. hozzátartozó: a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 685. §-ának b) pontjában meghatározott személy;”[3]

A Kbt. összeférhetetlenségi szabálya szerint

„10. § (1) A felhívás és a dokumentáció elkészítése során vagy az eljárás más szakaszában az ajánlatkérő nevében nem járhat el, illetőleg az eljárással kapcsolatos tevékenység végzésébe az ajánlatkérő által nem vonható be, az eljárás irataiba az eredményhirdetésig nem tekinthet be [a 80. § (4) bekezdése és a 118. § (4) bekezdése szerinti esetek kivételével] a közbeszerzés tárgyával kapcsolatos gazdasági tevékenységet végző gazdálkodó szervezet (a továbbiakban: érdekelt gazdálkodó szervezet), illetőleg az olyan személy vagy szervezet, aki, illetőleg amely

a) az érdekelt gazdálkodó szervezettel munkaviszonyban vagy egyéb foglalkoztatási jogviszonyban áll;

b) az érdekelt gazdálkodó szervezet vezető tisztségviselője vagy felügyelőbizottságának tagja;

c) az érdekelt gazdálkodó szervezetben tulajdoni részesedéssel rendelkezik;

d) az a)–c) pont szerinti személy hozzátartozója.”

A felhívás vagy a dokumentáció készítése során vagy az eljárásban egészen annak lezárásáig nincs lehetőség összeférhetetlen személy vagy szervezet bevonására, akár a felhívás megírásáról, akár annak véleményezéséről, akár a bírálatban történő szakmai segítségről legyen szó. Mindez kiterjed a 10. § (1) a)–c) pontban jelöltek hozzátartozóira is.

Műszaki leírás

A Kbt. 58. § (1) Az ajánlatkérő az ajánlati felhívásban vagy a dokumentációban
köteles megadni a közbeszerzés tárgyára vonatkozó közbeszerzési műszaki leírást.

A közbeszerzési műszaki leíráshoz kötődő szabványok, ajánlások, engedélyek irányadó szabályaira is kitérnek az értelmező rendelkezések annak érdekében, hogy ajánlatkérő a dokumentáció műszaki tartalmának meghatározásakor minél pontosabban tudja megjelölni igényeit, ugyanakkor ne korlátozhassa a versenyt műszaki indokokkal.

Erre utal a Kbt. 58. § (7) bekezdése, mely szerint az ajánlatkérő a közbeszerzési műszaki leírást nem határozhatja meg oly módon, hogy egyes ajánlattevőket, illetőleg árukat az eljárásból kizár, vagy más módon indokolatlan és hátrányos vagy előnyös megkülönböztetésüket eredményezi. Ha a közbeszerzés tárgyának egyértelmű és közérthető meghatározása szükségessé tesz meghatározott gyártmányú, eredetű, típusú dologra, eljárásra, tevékenységre, személyre, illetőleg szabadalomra vagy védjegyre való hivatkozást, a leírásnak tartalmaznia kell, hogy a megnevezés csak a tárgy jellegének egyértelmű meghatározása érdekében történt, és a megnevezés mellett a „vagy azzal egyenértékű” kifejezést kell szerepeltetni.

Az érintett értelmező rendelkezések a következők:

„15. közbeszerzési műszaki leírás: azoknak a műszaki előírásoknak az összessége, amelyet különösen az ajánlattételhez szükséges dokumentáció tartalmaz, és amelyek meghatározzák a közbeszerzés tárgya tekintetében megkövetelt jellemzőket, amelyek alapján a közbeszerzés tárgya oly módon írható le, hogy az megfeleljen az ajánlatkérő által igényelt rendeltetésnek; a műszaki előírások tartalmazzák a környezetvédelmi teljesítményre, a valamennyi követelménynek – így különösen a fogyatékos emberek számára a szolgáltatásokhoz való egyenlő esélyű hozzáférés szempontjának – megfelelő kialakításra, a biztonságra, és méretekre vonatkozó jellemzők meghatározását, ideértve a közbeszerzés tárgyára alkalmazandó, a terminológiára, a jelekre, a vizsgálatra és vizsgálati módszerekre, a csomagolásra, a jelölésre, a címkézésre, a használati utasításra, a gyártási folyamatokra és módszerekre vonatkozó követelményeket; építési beruházás esetében továbbá tartalmazniuk kell a minőségbiztosításra, a tervezésre és költségekre vonatkozó szabályokat, a munkák vizsgálati, ellenőrzési és átvételi feltételeit, az építési eljárásokat vagy technológiákat, valamint minden olyan egyéb műszaki feltételt, amelyet az ajánlatkérőnek módjában áll általános vagy különös rendelkezésekkel előírni az elkészült munka és azon anyagok vagy alkatrészek tekintetében, amelyeket az magában foglal; árubeszerzés vagy szolgáltatás megrendelése esetében továbbá tartalmazniuk kell a minőségre, a teljesítményre, a termék rendeltetésére, a megfelelőségigazolási eljárásokra vonatkozó követelményeket;”

További kapcsolódó értelmező rendelkezések a 4., 23/A., 24., 24/A. és 33. pontokban találhatók.

Eljárástípusok

A Kbt.-ben részletesen szabályozott eljárástípusok közül az értelmező rendelkezések hatot emelnek ki, melyek az egyes fejezetekben részletes szabályozásra kerülnek.

12. keretmegállapodás: meghatározott, egy vagy több ajánlatkérő és egy vagy több ajánlattevő között létrejött olyan megállapodás, amelynek célja, hogy rögzítse egy adott időszakban közbeszerzésekre irányuló, egymással meghatározott módon kötendő szerződések lényeges feltételeit, különösen az ellenszolgáltatás mértékét, és ha lehetséges, az előirányzott mennyiséget;

23. meghívásos eljárás: olyan közbeszerzési eljárás, amelyben az ajánlatkérő által – az e törvényben előírtak szerint – kiválasztottak tehetnek ajánlatot;

26. nyílt eljárás: olyan közbeszerzési eljárás, amelyben valamennyi érdekelt ajánlatot tehet;

35. tárgyalásos eljárás: olyan közbeszerzési eljárás, amelyben az ajánlatkérő az általa – e törvényben előírtak szerint – kiválasztott egy vagy több ajánlattevővel tárgyal a szerződés feltételeiről;

36. tervpályázat: olyan sajátos, külön jogszabályban részletesen szabályozott tervezési versenyforma, amely tervezési feladatok előkészítésére szolgál, illetőleg pályamű alapján a tervező kiválasztásának egyik módja;

36/A. versenypárbeszéd: olyan közbeszerzési eljárás, amelyben az ajánlatkérő az általa kiválasztott részvételre jelentkezőkkel párbeszédet folytat a közbeszerzés tárgyának, illetőleg a szerződés típusának és feltételeinek – az ajánlatkérő által meghatározott követelményrendszer keretei közötti – pontos meghatározása érdekében, majd ajánlatot kér.

A nemzeti eljárásrendben bonyolítható egyszerű eljárásnak nincs definíciója a 4. §-ban.

Egyéb kiemelt rendelkezések

A kizárólagos joggal kapcsolatban kiemelést érdemel, hogy jogszabály vagy közigazgatási határozat kell hogy megállapítsa, néhány eset kivételével.

13. kizárólagos jog: jogszabály, illetőleg közigazgatási határozat alapján egy vagy csak korlátozott számú szervezet (személy) jogosultsága meghatározott tevékenység folytatására, illetőleg cselekményre, összhangban az Európai Közösséget létrehozó szerződéssel; kivéve a 125. § (2) bekezdésének b) pontja és a 225. § (1) bekezdésének b) pontja alkalmazásában, továbbá ha e törvény másként rendelkezik (166. §).

A kivételek egyrészt a klasszikus és közszolgáltató ajánlatkérőkre vonatkoznak, akik hirdetmény nélküli tárgyalásos eljárást alkalmazhatnak, ha a szerződést műszaki-technikai sajátosságok, művészeti szempontok vagy kizárólagos jogok védelme miatt kizárólag egy meghatározott szervezet, személy képes teljesíteni. Kivételt képez továbbá a közszolgáltatók Kbt. hatálya alá tartozásának megállapítását pontosító 166. §, melynek értelmében a 162. § (2) bekezdésének alkalmazásában különleges vagy kizárólagos jog az a jog, amely jogszabályon, illetőleg az illetékes hatóság által kiadott közigazgatási határozaton (engedélyen) alapul, és amely alapján a 163. §-ban meghatározott valamely tevékenység folytatására (ún. releváns tevékenység) egy vagy csak korlátozott számú vállalkozás szerezhet jogosultságot, és ezáltal jelentősen befolyásolja más szervezetek e tevékenységek végzésére vonatkozó lehetőségeit.

A kizárólagos jog definíciója tehát az általános szabálytól eltérően értelmezendő, amennyiben a releváns tevékenységet végző közszolgáltató Kbt. hatálya alá tartozását kell eldönteni.

A támogatás fogalma annak eldöntése szempontjából lényeges, hogy a 22. § (2) bekezdése alapján klasszikus ajánlatkérői körbe tartozik-e azon érintett, aki/amely nemzeti eljárásrendben több mint 75%, közösségi eljárásrendben több mint 50% mértékben támogatást kapott. Amennyiben tehát a támogatást igénylő egyébiránt nem tartozik a Kbt. hatály alá, úgy annak eldöntése, hogy közbeszerzési eljárást kell-e lefolytatnia, a támogatás definíciójától és annak %-os mértékétől függ.

34. támogatás: a közbeszerzésre irányuló szerződés teljesítéséhez pénzeszköz vagy egyéb anyagi előny juttatása az ajánlatkérő részére, ide nem értve az adókedvezményt és a kezességvállalást.

A védett foglalkoztató definíciója mellett a Kbt. 17/A. § (1) bekezdése szerint az ajánlatkérő a közbeszerzési eljárásban való részvétel jogát a külön jogszabályban meghatározottak szerint fenntarthatja, illetőleg köteles fenntartani az olyan, védett foglalkoztatónak minősülő szervezetek, védett szervezeti szerződést kötött szervezetek, továbbá szociális foglalkoztatási engedéllyel rendelkező szervezetek számára, amelyek ötven százalékot meghaladó mértékben megváltozott munkaképességű munkavállalókat foglalkoztatnak, illetőleg az olyan szociális foglalkoztatás keretében szociális intézményben ellátottakat foglalkoztató szervezetekre, amelyek ötven százalékot meghaladó mértékben fogyatékos munkavállalókat foglalkoztatnak.

36/B. védett foglalkoztató, illetőleg védett szervezeti szerződést kötött szervezet: a megváltozott munkaképességű munkavállalók foglalkoztatásához nyújtható költségvetési támogatásról szóló, valamint a megváltozott munkaképességű munkavállalókat foglalkoztató munkáltatók akkreditációjának, továbbá az akkreditált munkáltatók ellenőrzésének szabályairól szóló kormányrendeletben így meghatározott fogalom.

A hivatkozott, „a védett foglalkoztatók részére fenntartott közbeszerzések részletes szabályairól szóló 302/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet” tér ki a védett foglalkoztatókkal kapcsolatos részletszabályokra.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.