Fazekas János – Kiss Andor – Papp Ferenc

Az építési beruházás folyamata

Ellenőrzés – szankciók

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2010

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@complex.hu

www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Petr Kral

A kiadványok szerkesztésért felelős: Gócza Éva

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Gyártási főmunkatárs: Kerek Imréné

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

ISSN 2061-8549

ISBN 978 963 295 174 4

Jelzőszám: KK-001P0-2070

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Fazekas János – Kiss Andor – Papp Ferenc

Az építési beruházás folyamata

Ellenőrzés – szankciók

ÉPÍTÉSÜGYI KISKÖNYVTÁR 6.

Szerzők:

Fazekas János

Kiss Andor

Papp Ferenc

Kézirat lezárva: 2010. május

A kiadvány az NFGM építésügyi célelőirányzat támogatásával készült.

© Fazekas János, Kiss Andor, Papp Ferenc, Budapest, 2010

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2010

A CompLex Kiadó Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

Ajánlás

„Nem elég mai időkben törvényeket írni, de azok iránt szimpátiát is kell gerjeszteni.”

Széchenyi

A jelenlegi nehéz gazdasági viszonyok az építési kedvre is jelentős kihatással vannak. Az ágazatot érintő pénzhiány, a lánctartozás, az ingatlanfejlesztés megtorpanása, a magánépítkezések csökkenése és a támogatások időbeli elhúzódása mellett az építési folyamatot érintő igen szerteágazó követelményrendszer elsajátítása is nehezíti az ágazat talpraállását. Azonban a tevékenységre vonatkozó előírások, jogok és kötelezettségek megismerése, elsajátítása és fel/kihasználása az építés fellendülésének egyik esélye lehet.

Az Építésügyi kiskönyvtár részeként „Az építés folyamata” című sorozat keretében 7 kötet jelenik meg.

E hét kötetből álló könyvsorozat iránytű kíván lenni azoknak, akik számára a terjedelmes építési jog kiismerhetetlennek, átláthatatlannak tűnik, segítséget kíván nyújtani azoknak, akik jogkövető magatartással környezetüket szebbé, élhetőbbé, lakhatóbbá és használhatóbbá kívánják tenni.

A sorozat teljes és átfogó ismeretet kíván nyújtani

– az építési beruházás, az építési cél kigondolásától, eltervezésétől kezdve a telekvásárlás, telekfelhasználás, településrendezés kérdésein keresztül,

– a tervező kiválasztásában,

– a betartandó építési előírások megismerése,

– a beruházás megvalósításához szükséges engedélyek megszerzése,

– az építőipari kivitelezési tevékenységre vonatkozó előírások elsajátítása, az építési folyamat résztvevőire vonatkozó feladat és felelősségrendszer megismerése,

– az építés ellenőrzésére, szankcionálására vonatkozó követelmények és

– az építmény fenntartására, jókarbantartására, védelmére vonatkozó előírások

területén.

Az építkezni szándékozók, a beruházók, az ingatlanfejlesztők (építtetők) újra és újra szembetalálkoznak a „mit kell, mit lehet tenni?” dilemmával. Igen gyakran szakértőket is igénybe vesznek segítségül, akik a „mit, hová, hogyan, kivel és mikorra?” kérdésekre segítenek a válaszokat megadni. Egy építkezéssel (beruházással) szemben a legnagyobb elvárás a kiszámíthatóság, az időbeli és pénzbeli tervezhetőség és a jogbiztonság. E sorozat e kérdésekre segít – sokszor gyakorlati példákon keresztül is – választ adni.

Bevezető

„Kiművelt emberfők sokasága teszi a nemzetet.”

Széchenyi

Az építés összetett, ősi alkotó emberi tevékenység, amely az egyén, a szűkebb közösség és a társadalom igényeit valósítja meg. Az uniós joggal harmonizált környezetvédelmi szabályozás a környezet elemei között nevesíti a természetes és az épített környezetet is.

Az épített környezet alakítása, védelme a közösségi szerveződések eszköze, a nemzeti kultúra hordozója. Ennek megvalósításában nagy szerepet kapnak a törvények és jogi szabályozások, melyek formálják környezetünk arculatát, védik az elődeink által létrehozott kulturális örökségünket.

„Az építési jog az építési beruházás megvalósítására, az építési folyamat résztvevőire, az építési tevékenység végzésére irányuló magatartási szabályok és előírások összessége, keletkezése állami szervekhez kötődik, az állam bocsátja ki és szankcionálja, a társadalomban általánosan kötelező, általános érvényesség jellemzi, érvényesülését az állami szervek – építésügyi, igazgatási tevékenység keretében – kényszerrel biztosítják.”

Az önálló tevékenységfajtaként elkülönült – speciális ismeretekkel rendelkező szakapparátus által ellátott – építésügyi igazgatás a közigazgatás egyik legismertebb, legjelentősebb és a jogalanyok (állampolgárok) legszélesebb körét érintő ága. Közvetlenül és közvetve a társadalom egészére hat, gyakorlásának minősége érinti az állampolgárok alapvető jogait és a településhálózat, a régiók, az egyes települések szerkezetét, arculatát, hangulatát, az egész épített és természetes környezetet markánsan, hosszú időre – esetleg évszázadokra, évezredekre – meghatározza, ezáltal az élet minőségét is befolyásolja.

Az emberiség már korán felismerte, hogy az építkezések során bizonyos közösségi érdekeket is magába foglaló tűzvédelmi, egészségügyi, állékonysági, védelmi stb. szabályokat be kell tartani. Ezeknek a kezdetben szokásjogi alapokon követett szabályoknak a száma az állandó helyre történő letelepedéssel, később pedig a nagyobb települések kialakulásával egyre növekedett. Az adott közösségek fennmaradását biztosító tényezőkön túlmenően, az építési szokások, szabályok kialakulásában nem kis szerepet játszottak a különféle vallási hiedelmek is.

Az ősi társadalmak az emberiséggel együtt jöttek létre. A korai zsákmányoló társadalmak legősibb társadalmi egysége a területi csoport (horda) meghatározott területen élt együtt oly módon, hogy táborhelyét az adott meghatározott területen belül időnként változtatta. Ugyanez volt a jellemző a vérségi-rokonsági alapon szerveződő törzsi-nemzettségi társadalmakra is. Mindkettőnél a közösségi problémák megoldását elsődlegesen a szokások biztosították, melyek szinte mindent előírtak. Bizonyos tevékenységeket tilalommal sújtottak, a tilalmak pedig a horda, illetve a törzs, nemzettség tudatában nemzedékről nemzedékre öröklődtek. Normáik bár kezdetleges, spontán módon, nem tudatos elhatározás eredményeként, de magatartás-előírást tartalmaztak, megsértésüket pedig a közösség közvetlenül szankcionálta. A normarendszer érvényesülését a közvélemény kényszere biztosította, külön érvényesítő-kikényszerítő apparátus nélkül, a szabályok önkéntes követése volt jellemző.

Az őskor építésmódja évezredekre meghatározta az építéstechnikát. Körülbelül 35 ezer évvel ezelőtt jelent meg az értelmes ember. Az emberek az ősi időkben azért kezdtek építkezni, mert menedéket kerestek az időjárás viszontagságai és a vadállatok elől. Az éghajlat zordsága miatt az „értelmes” ősemberek oltalmat nyújtó lakóhelyet, azaz barlangot kerestek, ahol megtelepedtek. Ezek mellett voltak pompásan kidíszített vallási célokat szolgáló (kultikus) barlangok, itt kibontakozott az őskori művészet (első barlangrajzok).

Az újabb kőkort fejlettebb életformája választja el az előtte lévő koroktól: az első termelő foglalkozások, földművelés, állattenyésztés és fazekasság mellett háttérbe szorult a régebbi vadászat. Letelepedtek, dombtetőket választottak lakhelyül, falvakba tömörültek. Az ősember lakóhelyéül kőalapra helyezett fa rudakból állványt készített, ezt szalmával vagy állatbőrökkel fedte be. Természetes, hogy az első építőanyagok a földfelszín és a természet alig átalakított anyagai (föld, sár, agyag, kő, fa, a gabona sarlóval learatott szára, a szalma).

Később monumentális sírhelyek, megalitikus építmények épültek. E kor építészetét megalitikus építészetnek, „nagykő” kultúrának nevezzük, mert hatalmas méretű köveket használtak, és többségében csak ezek az építmények maradtak ránk.

Az öntözéses földművelő társadalmakat tehát a tartós megtelepedés, épített állandó lakhely jellemezte (innentől beszélhetünk épített környezetről, melynek alakítását normák befolyásolták). Intézményi szféra és az építésre vonatkozó (anyagi jogi jellegű) normák alakulnak ki, megjelenik a közjog csírája.

„A letelepült életmód először az Iráni Fennsíktól Anatóliáig és Levantéig húzódó magasföld vidékén fejlődött ki, mégis a Tigris-Eufrátesz, a Nílus és az Indus nagy folyóvölgyeinek árterein történt, hogy a legkorábbi városi és írással rendelkező társadalmak kialakultak. Míg a magasföldek nagy mennyiségben kínálták a letelepült életmód alapjait biztosító háziállatok és gabonafélék elődeit, és ugyanakkor gazdagok voltak a valóban fejlettebb anyagi kultúra létrehozásához szükséges kövekben, ásványokban és épületfában, addig a folyóvölgyekből mindez hiányzott. A nagy folyók önmagukban is alkalmas artériák voltak az egységes államok összekapcsolására. Azon a földön, ahol Sumér kialakult, hiányzott az építőkő, sőt a fa is, nem beszélve az ásványokról. Mégis a lehetőségek földje volt. Minthogy a Délnyugat-Ázsiában már széles körben elért technikai színvonal és mindenekelőtt a szükséges méretű közmunkák lehetősége adott volt, elegendő élelmet lehetett termelni az egyre komplexebb társadalmak eltartására. (Clark 1976, 140–141.)

A korai civilizációkban a jog alapvetően a szokásjogból, a törvényekből, a népgyűlési határozatokból tevődött össze. A fejlett ókori államokban az építéssel kapcsolatos (elsősorban anyagi jogi jellegű) szabályok már jogi formát öltöttek és az állam közhatalmi eszközökkel biztosította ezek betartását (építésügyi igazgatás csírái). Különösen a római közjogban találkozhatunk nagy számban ilyen természetű rendelkezésekkel.

Például Augustus császár építési törvénye előírta az épületek magasságát, melyet 70 lábban (körülbelül 21 m) maximált, valamint az épületek egymástól való távolságát is.

Az abszolút monarchiában jelent meg először az államügyek intézése és az államigazgatási ismeretek. Elkülönült a közigazgatás és a bíráskodás, a közigazgatásban nőtt a jog szerepe, a polgári átalakulással pedig megjelent a jogilag szabályozott közigazgatás, ez pedig az államhatalmi ágak elválasztásának és a jogállam kialakulásának volt köszönhető. Kialakult tehát a közigazgatási jog, a közigazgatási jogviszonyból pedig jogok és kötelezettségek származtak. Az igazgatás sokrétűbbé válásával folyamatosan válik ki az általános igazgatásból a szakigazgatás, és annak egyik sajátos formája az építésügyi igazgatás.

„Az 1870., valamint az 1886. évi törvények szerint testületi szerv a városi tanács, melynek első tisztviselője a polgármester volt. A városi igazgatásra jellemző az ügyosztályrendszer: a pénzügyi, katonai, oktatási, mérnöki, egészségügyi ügyosztály.”

A XIX. sz. második felére kialakul tehát a jogállam, melynek legjelentősebb vívmánya, alapértéke a törvényesség. A társ-jogágakban – így a polgári jogban és a büntetőjogban – hamar felismerték, hogy az önkéntes jogkövetés egyik legfontosabb előfeltétele a jogszabályok átláthatósága, megismerhetősége. Az európai kultúra hagyományain alapuló állam- és jogéletben az eljárás fogalma még sokáig elsősorban az igazságszolgáltatással kapcsolódott össze és alapvetően a római jog peres eljárása volt az alapvető minta.

„A közigazgatási eljárás nem más, mint a közigazgatási szervek cselekvéseinek az a meghatározott rendben végzett sorozata, amelyet az aktusok előkészítése érdekében, azok meghozatala és végrehajtása során végeznek.” (dr. Szalai Éva: A közigazgatási eljárás általános szabályai)

A magyar jogrendszer forrásai között hosszú évszázadokon keresztül meghatározó szerepet játszott a szokás. Werbőczy Hármaskönyve az országos szokásjogot összegyűjtötte, feldolgozta, átörökítette. A magyar közjog fontos szabályai hosszú évszázadokon keresztül szokásjogi jellegűek voltak.

Hazánkban a középkorban gyarapodott az építési tevékenységre vonatkozó előírások száma, jellemzően az építési tevékenységgel összefüggő – elsősorban tilalmakat tartalmazó – szabályok.

– Zsigmond király például kötelezte Visegrád város polgárait a megrongálódott lakóházak egy éven belül történő tatarozására.

– Mátyás király 1477-ben felszólította a budai polgárokat az elhasználódott lakóházak felújítására, úgy rendelkezett, hogy amennyiben erre egy éven belül nem kerül sor, a király a koronára szállottnak tekinti a házakat, és azokat másoknak adományozza.

– Mária Terézia korában Budán építeni már csak a városi tanácshoz benyújtott tervek alapján kiadott építési engedély alapján lehetett.

– Werlein kamarai inspektor 1687 szeptemberében az élet- és vagyonbiztonság elősegítésére megalakítja mindkét város (Buda és Pest) elöljáróságát (szakhatóságok csírája). Építésügyi hatóság ekkor még nem volt.

Az építésügy szabályozása Magyarországon történelmileg nem nyúlik messzire vissza.

Mária Terézia korától van nyoma annak, hogy az építkezést a városi tanácsnak beadott tervek alapján építési engedélyhez kötik. 1770-ben keletkezik az első tűzrendészeti szabályzat.

A városigazgatás II. József idejéig (1783) a városi tanács, azon belül is a tanácstagok kezében volt. A tanácstagság, mint választott tisztség ezeddig nem függött képesítéstől. II. József írta elő először bizonyos tisztségek betöltéséhez az iskolai végzettséget. A városok fejlesztésének ügyét a kamarai adminisztrátor irányította, aki önállóan nem intézkedhetett, azonban rábízták a városrendezés és az új városrészek építésének ügyét. A városi tanács tehetetlen volt, az építési engedélyeket önhatalmúlag, részrehajlóan adták ki, ezáltal a város képe nem javult, hanem romlott.

Pesten 1788-ban bocsátották ki az első építésrendészeti szabályokat, amelyek szerint az építkezésekhez a magisztrátus engedélye volt szükséges, építtetni pedig csak építőmesteri képesítéssel rendelkező személlyel volt szabad.

1785-ben megszüntették a vármegyék autonómiáját és az országot 10 közigazgatási kerületre osztották, minden kerületnek volt kamarai adminisztrátora.

1808. október 11-én alakult meg a városi tanács mellett Pesten a Szépítő Bizottság József Nádor kezdeményezésére, mint „egyetlen ellenőrző és irányító” hatóság. Hatáskörébe tartozott – többek között – az új házak építésére, vagy a már meglévő épületek átalakítására vonatkozó tervek jóváhagyása. Budán a Szépítő Bizottsághoz hasonló testület a Baucomission 1810-ben alakult meg. A Szépítő Bizottság helyszíni szemlék és tervbírálatok alapján irányította a köz- és magánépítkezéseket, kijelölte a külvárosok terjeszkedésének irányát, szabályozási vonalak közé szorította a rendellenességeket. Figyelme kiterjedt a küszöbmagasságok, a tűzfaltakarás, a rizalitok, az épületkiugrások elbírálására és a kivitelezők felelősségének megállapítására is. E testületek hatásköre csak a magánépítkezések engedélyezésére, építésrendezői tevékenységre és a telekszabályozásra terjedt ki. Működése eredményeképpen megszüntek az engedély nélküli építkezések. Az egyes kerületek építkezéseinek ellenőr- zésére a Bizottság tagjaiból kerületi építésfelügyelőket jelöltek ki. A Bizottság ellenőrizte az épületek esztétikai megjelenését is, a különböző terveket pedig gyakran többszöri átdolgozásra utalta. Ekkor még hiányzott az építési rendelkezéseket összefoglaló általános szabályzat. Ez gátolta a Bizottság munkáját és bizonytalanságban tartotta az építtetőket is.

Egyre nagyobb számban jelentek meg a városok önkormányzati szervei által alkotott, az építési tevékenységre vonatkozó szabályzatok. Ezek az építési tilalmakon és kötelezettségeken kívül már az adott településnek építési övezetekre történő felosztásáról is rendelkeztek. 1839. január 15-én megjelent az első építési szabályzatunk, az „Országos Építési Rendszabás szabad királyi Pest városára” címmel, mely az építésügyre vonatkozó anyagi jogi (településrendezési) és eljárásjogi szabályokat is tartalmazott.

„Az építkezések bejelentésekor három tervpéldányt kellett csatolni az engedélykérelemhez. A terveket az építési választmány bírálta el, helyszíni szemle alapján. A belvárosban a maximális építménymagasságot három emeletben állapították meg, egyidejűleg – mint minimumot – a szomszédos épületek emeletszámának betartását tették kötelezővé. Minden épületet önálló határfalakkal kellett megépíteni.” (Preisich Gábor: Budapest városépítésének története)

A Szépítő Bizottság 1856. november 19-én szűnt meg. Ezután a városi magisztrátus volt jogosult az építési engedélyek kiadására. A döntés joga – szakértői hivatali alkalmazottak véleménye alapján – a magisztrátus hivatali szervéé volt, aki a jóváhagyott „szépítési tervet” és a szabályozási előírásokat is betartatta. A magisztrátus 1857. január 10-én kelt határozatában kimondta, hogy a város hatósági feladatokat is ellátó mérnöki hivatala ezentúl a „városi építési hivatal”. A Hivatal létszáma 8 fő + 4 fő szakértő (2 építő- és 2 ácsmester) volt, akiket egy tanácsi tisztviselő vezetése és a városi mérnök részvétele mellett esetenként igénybe lehetett venni.

Az első törvényi szintű szabályozásunk az 1870. évi X. törvénycikk volt, mely a CORPUS JURIS HUNGARICI, vagyis a Magyar Törvénytár első, építéssel foglalkozó törvénye. Ez még nem egy általános elveket megfogalmazó jogszabály volt, hanem egy konkrét ügy kapcsán – a Duna szabályozása és ehhez kapcsolódóan a Fővárosi Közmunkák végzése tárgyában – hozott törvénycikk. Létrehozta a Fővárosi Közmunkák Tanácsát, melynek a fővárosi szabályozások előkészítése, tervek készíttetése, az építési ügyet szabályozó javaslat kidolgozása, valamint a magánépítkezési engedélyek kiadása volt a feladata.

E korszaktól beszélhetünk hazánkban tervszerű és részben szabályozott építésügyi igazgatásról.

A XIX. század utolsó harmadában más tárgykörben alkotott jogszabályok egyre nagyobb számban tartalmaztak mindenkire kötelező építésügyi rendelkezéseket. Ilyenek voltak például: a tűzrendészetről szóló 3365/1869. BM. sz. rendelet, a közegészségügyről szóló 1876. évi XIV. törvény, vagy a kisajátítást szabályozó 1881. évi XLI. törvény. E központi szabályok mellett az építésügyi kérdéseket túlnyomórészt az önkormányzatok – vármegyék, törvényhatósági jogú városok – szabályrendeletben rendezték. Ezekre az összhang hiánya volt a jellemző. Ugyanabban a vármegyében lévő városok egymástól és a vármegyétől eltérő módon szabályoztak azonos építésügyi viszonyokat. Egyes kiemelkedő jelentőségű, államilag irányított munkára pedig alkalomszerűen készültek törvények. (Például a Duna hidak építésére).

Az 1870. évi X. törvény három város: Pest, Buda, Óbuda egyesítésével kapcsolatos feladatok ellátására létrehozta a Fővárosi Közmunkák Tanácsát, és hatáskörébe utalta – többek között – a fővárosra vonatkozó építési szabályok megalkotását. Az első szabályzat kiadásáig, 1894-ig a Fővárosi Közmunkák Tanácsa (egységes városrendezési hatóság) ideiglenes építési utasítása szabályozta az építkezéseket.

A közigazgatási bizottság pedig koordinálta az önkormányzatot és a területre kihelyezett szakigazgatási szerveket. A szakigazgatási szervek a mai értelemben vett dekoncentrált szervek (például állami építészeti hivatal, pénzügyi igazgatóság) voltak.

1937-ben született meg a városrendezési törvény, amely az ország településhálózatában a rendezett tanácsú városok és községek hatásköri harmonizációját segítette elő közlekedés és kereskedelmi viszonyok fejlesztésére való tekintettel. Az építésügy országos szintű átfogó szabályozását először az 1937. évi VI. törvénycikk kísérelte meg.

Az 1937. évi VI. törvénycikk az építésügyet keretjelleggel szabályozta. A törvény elrendelte, hogy minden városnak – ideértve a törvényhatósági jogú és megyei városokat is – városfejlesztési, valamint általános és részletes városrendészeti tervet kell készítenie. A kódex rendelkezett Budapest főváros környékéről, tisztázva a városrendezési teendőket, rendezte a telekosztás, telekalakítás kérdéseit. Részletesen szabályozásra került az építési engedélyezés, illetve az engedély nélkül, vagy attól eltérő módon építkezőkkel szemben alkalmazható szankciók kérdésköre is.

Miközben az építészet a társadalom és a kor tükre, az épített környezet önmaga is a technika része, s egyúttal korábbi technikai műveletek, munkafolyamatok fejlettségi szintjének eredménye. Életformát és életminőséget meghatározó otthont, munkahelyet nyújt az ember számára.

A történelem folyamán a kézműves kultúra világában nem vált olyan mértékben külön az építészet és a technika, mint napjainkban. Az egyetemessé váló technikai kultúra a településtől a termelőfolyamatokig, a lakás nyújtotta kényelmi formáktól a közlekedésig és kommunikációs folyamatokig mindent áthatva vezet át napjainkban az információs forradalom mesterséges környezetet alkotó világába.

Az építészet minden vonatkozásban a technikához, annak területeihez kötődik. Az eszközök és munkafolyamatok fejlődése, az emberi környezet mesterséges elemeinek gyarapodása minden mozzanatában hat, jelen van, tükröződik vagy lecsapódik az építészetben, a települések világában, vagy az urbanizációs folyamatokban. A technikai változássor eredményeként húszszorosára növekedett a Föld lakossága és teljesen átalakult az emberi életforma.

Az építészet remekművei azonban teljesen más okok miatt születhettek meg. Az ókori görögök, a rómaiak és még sok más nép óriási, csodálatos templomokat emelt az istenségeik dicséretére. A muszlim világban lélegzetelállítóan szép mecsetek születtek. A keresztény nyugat városai pedig szinte versengtek azért, vajon melyikük építi fel a legszebb és a legmagasabb székesegyházat. A királyok és a császárok előszeretettel dicsekedtek pompás váraikkal és kastélyaikkal. Napjainkban pedig a gazdag építtetők és nemritkán a becsvágyó építészmérnökök ver- sengenek azért, hogy melyikük építi fel a világ legmagasabb felhőkarcolóját, a leghatalmasabb kupolát vagy a leghosszabb hidat. Nem csoda, hogy az évszázadok során rengeteg csodálatos épület született.

Hatodik kötetünk témája azoknak szól, akik

– már rendelkeznek telekkel,

– az építési beruházás célját, az építendő építmény rendeltetését, telepítési, építési, kialakítási, gazdaságossági követelményeit ismerik és

– tervezőjük és tervük is van,

– rendelkeznek a szükséges engedélyekkel,

– elkezdték az épület kivitelezését, de

– ismerni, tudni szeretnék, hogy melyik szervezet milyen ellenőrzéseket folytathat le kivitelezésükön és milyen szankciókat alkalmazhat velük szemben, illetve ők milyen eszközökkel védekezhetnek a szakszerűtlen szakmagyakorlókkal szemben?

Vagyis a „kik, mikor és hogyan ellenőrizhetnek, milyen szank- ciókat alkalmazhatnak jogszabálysértés esetén?” kérdésekre ad válaszokat a hatodik kötet. Tudnunk kell, hogy az építőipari kivitelezési tevékenységet mely hatóságok, szervezetek (építésügyi hatósági, építésfelügyeleti, munkaügyi, munkavédelmi, fogyasztóvédelemi, APEH – ellenőrzés, szakmai kamarák ellenőrzése) mikor és hogyan ellenőrizhetik, milyen jogosítványokkal rendelkeznek az ellenőrök és milyen jogai vannak az építtetőnek, a kivitelezőnek, az ellenőrzöttnek, milyen bírságokat szabhatnak ki az ellenőrzés során, milyen szankciókkal élhetnek az ellenőrök az építtető, a kivitelező és az építés egyéb résztvevőivel szemben, mikor állítható le a kivitelezés?

Reméljük, hogy a sorozatnak és magának a hatodik kötetnek a szerkezete és a tartalma is az eligazodást segíti, hasznosan bővítik, pontosítják, kiegészítik és értelmezik (rendszerbe foglalják) azokat az ismereteket, amelyek nélkülözhetetlenek az építkezni szándékozók számára.

A sorozat terjedelme korlátozott, stílusa kifejtő, magyarázó, gyakorlatias, ennélfogva nem helyettesíti a jogszabályokat és nem mentesíti az építtetőt az alól, hogy az építési folyamat minden fázisában a megfelelő szakemberhez forduljon. Célunk az, hogy az építkezni szándékozók felismerjék azt, hogy a szakember igénybevétele az előnyös anyagi, a szerződés szerinti minőségi és időbeni teljesítés garanciája, célunk, hogy olyan ismeretek megszerzéséhez segítsük hozzá az építkezni akaró olvasót, melyekkel célszerűen és okosan tudjanak kérdéseket a szakembereknek feltenni.

I. Építésügyi hatósági ellenőrzés

Az építésügy hatósági ellenőrzésre vonatkozó szabályokat az építésügyi hatósági eljárásokról és az építésügyi hatósági ellenőrzésről szóló 193/2009. (IX. 15.) Korm. rendelet tartalmazza.

I.1. Ki végzi az ellenőrzést?

Az építésügyi és az építésfelügyeleti hatóságok kijelöléséről és működési feltételeiről szóló 343/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet melléklete tartalmazza a hatósági ellenőrzést is végző elsőfokú építésügyi hatóságok körét és eljárási illetékességi területüket.

I.2. Mit vizsgál az építésügyi hatóság?

Az építésügyi hatóság az ellenőrzése során vizsgálja

a) a jogerős építési engedély és a hozzá tartozó jóváhagyott építészeti-műszaki dokumentáció meglétét, a kulturális örökségvédelmi hatósági engedély meglétét, bejelentés megtörténtét,

b) hogy az építési engedélyhez vagy bejelentéshez nem kötött építési tevékenységek esetében a településrendezési tervek, a helyi építési szabályzat és az általános érvényű kötelező építésügyi, és más hatósági előírásokat megtartották-e.

Az építésügyi hatóság felkutatja az engedély vagy bejelentés köteles építési tevékenységek esetében az építésügyi hatósági engedély vagy bejelentés nélkül, vagy attól eltérően végzett, az általános érvényű kötelező építésügyi előírások megsértésével végzett szabálytalan építési tevékenységet.

Ellenőrzi a jókarbantartási kötelezettség teljesítését, a településképet rontó állapotú építmények helyreállítását, valamint azt, hogy a műemlékek műszaki állapota nem veszélyezteti-e a műemléki értékeket, illetőleg a fenntartási kötelezettséget teljesítették-e az ingatlan védettség alá tartozó valamennyi alkotóelemére.

Az építésügyért felelős miniszter február 15-ig a tárgyévre vonatkozó közleményt ad ki, amelyben javaslatot tesz a tárgyévben tartandó építésügyi hatósági célvizsgálatok szempontrendszerére, azokra a településekre, településrészekre, ahol összevont építésügyi hatósági ellenőrzést tart indokoltnak. Javaslatot tesz továbbá a tárgyévet megelőző év nyilvántartási adatai alapján utóvizsgálati ellenőrzésre azokon a településeken, településrészeken, Budapesten a kerületekben, ahol a szabálytalanságok száma növekedett.

Az építésügyi hatóság az ellenőrzéseit rendszeresen március 1-jéig készített éves munkaterv szerint végzi. Az előző évi építésügyi hatósági ellenőrzések megállapításait összefoglaló jelentést az építésügyi hatóság január 31-éig megküldi a miniszternek, amennyiben az összefoglaló jelentés műemléket is érint, akkor a kultúráért felelős miniszternek is meg kell küldeni.

Fontos, hogy a helyszíni ellenőrzést két építésügyi hatósági ügyintéző egyidejűleg kell, hogy végezze. Ez alól kivételt képez, ha a helyszíni ellenőrzésen más ellenőrzésre jogosult szerv képviselője is részt vesz. Ebben az esetben a helyszíni ellenőrzést egy építésügyi hatósági ügyintéző is végezheti.

Az építésügyi hatósági köztisztviselő az ellenőrzési jogosultságát a helyszíni ellenőrzés megkezdésekor igazolja.

Az építésügyi hatóság szükség esetén az építésfelügyeleti hatósággal, más illetékességi területen működő építésügyi és építésfelügyeleti hatósággal és más – ellenőrzésre jogosult – hatósággal közös ellenőrzés végzését kezdeményezi.

I.3. Az ellenőrzés jegyzőkönyve

A jegyzőkönyv tartalmazza

a) a hatóság megnevezését, az ügyintéző nevét, az ügy tárgyát és az ügyiratszámot,

b) a meghallgatott nevét és lakcímét, eljárásjogi helyzetét és – ha azt a hatóság tudomására hozta – egyéb elérési lehetőségét,

c) az alkalmazott hatósági tanú nevét,

d) a meghallgatott személy jogaira és kötelességeire való figyelmeztetés megtörténtét,

e) az ügyre vonatkozó lényeges nyilatkozatokat és megállapításokat, az eljárási cselekmények során tapasztalt, az ügy eldöntése szempontjából lényeges körülményeket és megállapításokat, ideértve a hatósági tanú észrevételeit is,

f) a helyszínen az építési tevékenységgel, az építményekkel kapcsolatban tapasztaltakat, az azokkal kapcsolatban keletkezett megállapításokat,

g) a jegyzőkönyv készítésének helyét és időpontját és

h) a meghallgatott személy, az eljárási képességgel nem rendelkező személy képviselője, a hatósági tanú, az eljáró ügyintéző és a jegyzőkönyvvezető oldalankénti aláírását.

A meghallgatott személy indokolt kérelmére nyilatkozatát, vallomását, szakértői véleményét vagy azok egyes részét a jegyzőkönyv szó szerint tartalmazza.

Az építésfelügyeleti hatósági ellenőrzések nyilvántartásának adattartalma

1. az építmény rendeltetése és azonosítója,

2. az építési helyszín adatai (címe, helyrajzi száma, a használó katonai szervezet megnevezése),

3. az építtető adatai (megnevezése, címe),

4. az építésügyi hatósági engedély száma, kelte, jogerőssé válása, ennek hiányában e tény rögzítése,

5. a beruházáslebonyolító adatai (megnevezése, címe, a cégbírósági bejegyzés száma),

6. a kivitelező fővállalkozó és alvállalkozói adatai (megnevezése, címe, a cégbírósági bejegyzés száma),

7. a felelős műszaki vezetők adatai szakágak szerint (szakág megnevezése, név, cím, névjegyzéki szám),

8. az építési műszaki ellenőrök adatai szakágak szerint (szakág megnevezése, név, cím, névjegyzéki szám),

9. az építésügyi hatósági engedély tárgya (rövid leírás).

II. Építésfelügyeleti ellenőrzés

II.1. Ki végzi az ellenőrzést?

Az építésfelügyeleti tevékenység ellátása állami feladat, amelyre a Kormány építésfelügyeleti hatóságot hozott létre. Az építésfelügyeleti hatóság, mint a kötelező jogi normák érvényesülését biztosító szervezet

– az építőipari kivitelezési tevékenységgel kapcsolatos előírások betartásának ellenőrzésére (építésfelügyeleti ellenőrzések),

– a szankció alkalmazására és érvényesítésére (építésfelügyeleti hatósági intézkedések),

– egyéb adminisztratív tevékenység végzésére (nyilvántartások vezetése)

létrehozott állami szervezet.

Az építésfelügyeleti ellenőrzésre és az építésfelügyeleti hatósági eljárás lefolytatására az az elsőfokú építésfelügyeleti hatóság az illetékes, amelynek az illetékességi területén az építőipari kivitelezési tevékenység folyik.

Az Étv. felhatalmazása alapján a Kormány az építésügyi és az építésfelügyeleti hatóságok kijelöléséről és működési feltételeiről 343/2006. (XII. 23.) Korm. rendeletben jelölte ki az eljáró hatóságokat és a hozzájuk tartozó illetékességi területeket.

Az építésfelügyeleti hatósági feladatokat első fokon a rendeletben meghatározott megyei közigazgatási hivatal szakigazgatási szervként működő építésfelügyeleti hatóság látja el.

Másodfokú építésfelügyeleti hatóságként a rendelet az építésügyért felelős minisztert jelöli meg.

1. táblázat: Az első fokú építésfelügyeleti hatóság illetékességi területei

A

B

C

Építésfelügyeleti szakigazgatási szerv

Illetékességi terület

Székhely

1

Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal építésfelügyeleti szakigazgatási szerve

Bács-Kiskun megye, Békés megye, Csongrád megye

Szeged

2

Hajdú-Bihar Megyei Közigazgatási Hivatal építésfelügyeleti szakigazgatási szerve

Hajdú-Bihar megye, Jász-Nagykun-Szolnok megye, Szabolcs-Szatmár-Bereg megye

Debrecen

3

Heves Megyei Közigazgatási Hivatal építésfelügyeleti szakigazgatási szerve

Borsod-Abaúj-Zemplén megye, Heves megye, Nógrád megye

Eger

4

Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal építésfelügyeleti szakigazgatási szerve

Baranya megye, Somogy megye, Tolna megye

Kaposvár

5

Győr-Moson-Sopron Megyei Közigazgatási Hivatal építésfelügyeleti szakigazgatási szerve

Győr-Moson-Sopron megye, Vas megye, Zala megye

Győr

6

Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal építésfelügyeleti szakigazgatási szerve

Fejér megye, Komárom-Esztergom megye, Veszprém megye

Székesfehérvár

7

Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal építésfelügyeleti szakigazgatási szerve

Budapest, Pest megye

Budapest

A Kormány a hírközlési sajátos építményfajták közül az antennák, antennatartó szerkezetek, az azokhoz tartozó műtárgyak, és a műemléki védelem alatt álló építmények tekintetében az építésfelügyeleti hatósági feladatokat ellátó hatóságként a területi államigazgatási szerv hivatal építésfelügyelőjét jelöli ki.

Azon sajátos építményfajták tekintetében, amelyek nem a rendelet hatálya alá tartoznak, az építésfelügyeleti ellenőrzési feladatokat ellátó hatóságot külön jogszabály jelöli ki. Ilyenek például a honvédelmi sajátos építményfajták, melyekről külön kormányrendelet rendelkezik. Ha azonban ezen építményfajták tekintetében külön hatóság kijelölésére nem kerül sor, akkor mind első, mind pedig másodfokon az általános építményekre vonatkozó szabályok szerint kell eljárni.

II.2. Mit vizsgál az építésfelügyeleti hatóság?

Az építésfelügyeleti hatóság ellenőrzése során megvizsgálja, hogy:

– az építményekre, építési termékek (anyagok, szerkezetek, berendezések), módszerek és eljárások műszaki követelményeire és alkalmazására vonatkozó jogszabályokat, szabványokat, előírásokat és engedélyekben foglalt követelményeket az építőipari kivitelezési tevékenység végzése során megtartották-e;

– a felhasznált építési termékek rendelkeznek-e érvényes megfelelőségigazolással, a megfelelőségigazolást az arra jogosult szervezet állította-e ki, és teljesíti-e a külön jogszabály előírásait;

– a kivitelezési dokumentáció tervezője, tervellenőre, az építési műszaki ellenőr, a felelős műszaki vezető, a beruházáslebonyolító és a szakmunkát végző rendelkezik-e a kivitelezési tevékenység jellegének megfelelő képesítéssel, jogosultsággal;

– az építőipari kivitelezési tevékenységet olyan felelős műszaki vezető irányításával folytatják-e, aki a kivitelezési tevékenység szakirányának megfelelő jogosultsággal és egyéb feltételekkel, továbbá az építési tevékenységet végzők vonatkozásában közvetlen utasítási joggal rendelkezik;

– az építőipari kivitelezési tevékenység a jogerős építésügyi hatósági engedély mellékletét képező jóváhagyott (záradékolt) építészeti-műszaki dokumentáció és az az alapján készített kivitelezési dokumentáció alapján, illetve a szakmai és biztonsági előírások megtartásával történik-e, továbbá az építmény szerkezetei az engedélyezési és kivitelezési dokumentációnak megfelelőek-e;

– az építés helyszínén az építési napló a jogszabályban meghatározottak szerint rendelkezésre áll-e, azt a jogszabályoknak megfelelő módon és tartalommal vezetik-e;

– az építtető rendelkezik-e jogerős építésügyi hatósági engedéllyel és – a jogszabályban meghatározott esetekben és módon – bejelentette-e az építőipari kivitelezési tevékenység megkezdését, illetve az építőipari kivitelezési tevékenység végzését az építésfelügyeleti hatóság nem tiltotta-e meg;

– az építési szerződésre és a tervezési szerződésre vonatkozó előírások teljesültek-e;

– a kivitelezésre vonatkozó jogszabályokban, szakmai előírásokban foglalt rendelkezéseket, ennek keretében különösen az építmény szerkezetére, a kivitelezés módszerére és technológiájára vonatkozó követelményeket betartották-e;

– az építtetői fedezetkezelés hatálya alá tartozó építőipari kivitelezési tevékenység végzésére vonatkozó külön előírásokat megtartották-e.

II.3. Megfelelőségigazolás

II.3.1. A megfelelőségigazolás fogalma az Étv. szerint

Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (Étv.) szerint:

„41. § (1) Építési célra anyagot, készterméket és berendezést csak a külön jogszabályban meghatározott megfelelőségigazolással lehet forgalomba hozni vagy beépíteni.

(2) A megfelelőségigazolás annak írásos megerősítése, hogy az építési célú termék a tervezett felhasználásra alkalmas, vagyis kielégíti a rá vonatkozó

a) honosított harmonizált európai szabványban, vagy

b) európai műszaki engedélyben,

c) ezek hiányában egyéb nemzeti műszaki specifikációban (nemzeti szabványban vagy építőipari műszaki engedélyben), valamint

d) egyedi (nem sorozatban gyártott) termék esetén a gyártási tervdokumentációban előírt követelményeket.

(3) A megfelelőségigazolást megfelelőségi vizsgálatok alapján lehet kiadni.

(4) A megfelelőségigazolás lehet:

a) szállítói (forgalmazói, gyártói) megfelelőségi nyilatkozat,

b) független tanúsító szerv által kiadott irat.”

II.3.2. A megfelelőségigazolás fogalma

A részletes szabályozást az Étv. felhatalmazása alapján a 3/2003. (I. 25.) BM–GKM–KvVM együttes rendelet tartalmazza, mely szerint a megfelelőségigazolás fogalma:

2. § 13. pont „olyan vizsgálatokon alapuló dokumentum, amely igazolja, hogy a termék, illetve műszaki megoldás megfelel a rá vonatkozó műszaki specifikációkban foglalt követelményeknek”.

A megfelelőségigazolás típusai:

– megfelelőségi tanúsítvány,

– szállítói megfelelőségi nyilatkozat.

A műszaki specifikációk típusai:

– magyar nemzeti szabvány, honosított, harmonizált (MSZ EN),

– európai műszaki engedély (ETA) vagy CE minősítés,

– építőipari műszaki engedély (ÉME),

– egyedi termékek.

A termék építési célra akkor alkalmas, ha van rá „műszaki specifikáció”, amely megmondja „milyen legyen a termék” és egy szervezet ellenőrzi, hogy a termék megfelel-e a „milyen legyen” követelménynek. Nagy sorozatban gyártott termékeknél a műszaki specifikáció lehet magyar szabvány, vagy honosított magyar szabvány (MSZ, MSZ EN), európai műszaki engedély (ETA), építőipari műszaki engedély (ÉME – ez már csak Magyarországon érvényes). Egyedi terméknél a gyártó határozza meg a műszaki specifikációt és saját maga ellenőrzi annak megfelelőségét.

Megfelelőségigazolás

II.3.3. Szabvány alapján kiadott megfelelőségigazolás

– nagy sorozatú termék;

– ha a termékre van érvényes MSZ vagy MSZ EN szabvány, akkor ez a műszaki specifikációja;

– a gyártónak folyamatosan ellenőriztetnie kell független, akkreditált minősítő szervezettel a gyártást;

– termék gyártója, forgalmazója állítja ki a „Szállítói megfelelőségi nyilatkozat”-ot.

II.3.4. ETA alapján kiadott megfelelőségigazolás

– nagy sorozatú termék, de nincs rá elfogadott szabvány;

– a műszaki specifikációt (ETA) egy európai uniós szervezet (EOTA) dolgozza ki (ez „kvázi szabványnak” tekinthető);

– a gyártónak folyamatosan ellenőriztetnie kell független, akkreditált minősítő szervezettel a gyártást;

– termék gyártója, forgalmazója állítja ki a „Szállítói megfelelőségi nyilatkozat”-ot.

II.3.5. CE megjelölés alapján kiadott megfelelőségigazolás

Ha a termék műszaki specifikációja EN (Magyarországon MSZ EN), vagy ETA és független, akkreditált minősítő szervezettel ellenőriztetik a gyártást, a gyártó kérheti a CE jelölést is a termékre. Az ilyen jelöléssel ellátott termék korlátozás nélkül forgalomba hozható az EU területén.

A CE jelölésen túl szerepel a terméken:

– a gyártó neve és azonosító jele,

– gyártási év két utolsó számjegye,

– gyártási szám,

– ellenőrző szervezet azonosító jele,

– a „Megfelelőségi tanúsítvány” száma.

II.3.6. Építőipari műszaki engedély (ÉME) alapján kiadott megfelelőség-igazolás

– sorozatban Magyarországon gyártott, forgalmazott termék, amelyre nincs elfogadott magyar szabvány (MSZ, MSZ EN), vagy ETA;

– a műszaki specifikációt a gyártó megbízásából ugyanaz a független, akkreditált minősítő szervezet készíti el, amelyik a gyártást (forgalmazást) is ellenőrzi;

– a minősítő szervezet elvégzi a termék első típusvizsgálatát a felállított műszaki specifikáció alapján és kiállítja az ÉME-t;

– a gyártónak (forgalmazónak) folyamatosan ellenőriztetnie kell független, akkreditált minősítő szervezettel a gyártást;

– termék gyártója, forgalmazója állítja ki a „Szállítói megfelelőségi nyilatkozat”-ot az ÉME alapján.

Az ÉME 5 évig érvényes, meghosszabbítható érvényességéhez folyamatos utóellenőrzés szükséges. Az ÉME egy fedlapból és egy részletes leírásból áll. Az ÉME dokumentáció része általában a termékre vonatkozó „Alkalmazástechnikai útmutató”, amely a termék felhasználásának részletes szabályait tartalmazza. Az érvényben lévő engedélyekről tájékozódni lehet a www.emi.hu honlapon.

Az Építőipari Műszaki Engedély tartalma:

– a kiadó szervezet neve, címe, azonosító száma,

– az ÉME azonosító száma,

– termék megnevezése, megjelölése (például márka, típus),

– termék gyártójának és/vagy forgalmazójának megnevezése,

– a kérelmező (az ÉME jogosultja) neve, címe,

– az ÉME kiadását megalapozó jogszabály, alkalmasság igazolás,

– termék felhasználási területe,

– a termék alkalmazása szempontjából lényeges tulajdonságok, jellemzők,

– a termék műszaki követelményei és azok ellenőrzési módszerei,

– a termék alkalmazásának lényeges műszaki feltételei,

– a termékmegfelelőség igazolásának módozatai,

– a kiadó szervezet által végzendő utóellenőrzések gyakorisága,

– az ÉME kiadásának dátuma,

– az ÉME érvényességi ideje,

– az ÉME-t kiadó szervezet cégszerű aláírása, aláírók neve és beosztása.

II.3.7. Egyedi termékek megfelelőségigazolása

– az egyedi termék (azaz nem sorozat) gyártása esetén a gyártó határozza meg a műszaki specifikációt;

– a gyártó végzi el a „termék első típusvizsgálatát és gyártásellenőrzését”;

– a gyártó igazolja, hogy a termék építési célra alkalmas és kielégíti az előirt követelményeket és állítja ki a „Szállítói megfelelőségi nyilatkozat”-ot.

A bontott építőanyag is „egyedi terméknek” minősül, arról a felelős műszaki vezető adja meg a megfelelőségigazolást az egyedi termékre vonatkozó szabályok szerint. Döntését az építési naplóba kell bejegyezni.

II.3.8. A műszaki specifikációk kialakításának kötelező előírásai

A műszaki specifikációk kialakításánál az Étv. 31. §-a (1), (2) bekezdése és az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Kormányrendelet (OTÉK) előírásait figyelembe kell venni:

Étv. „31. §  (1) Az építmény elhelyezése során biztosítani kell:

a) az építmény, továbbá a szomszédos ingatlanok és építmények rendeltetésszerű és biztonságos használhatóságát,

b) az építmény közszolgálati (tűzoltó, mentő stb.) járművel történő megközelíthetőségét,

c) a környezetvédelem és a természetvédelem sajátos követelményeit és érdekeit,

d) a közhasználatú építmények esetében a mindenki számára biztonságos és akadálymentes megközelíthetőséget;

e) a rendeltetésszerű telekhasználatot.

(2) Az építmények és azok részeinek (önálló rendeltetési egység) építése, bővítése, felújítása, átalakítása, helyreállítása, korszerűsítése során érvényre kell juttatni az országos építési szakmai követelményeket, különösen

a)–b)

c) a mechanikai ellenállás és stabilitás, 

d) a tűzbiztonság, 

e) a higiénia, egészség- és környezetvédelem, 

f) a használati biztonság, 

g) a zaj és rezgés elleni védelem, 

h) az energiatakarékosság és hővédelem, 

i)  az életvédelem és katasztrófavédelem 

követelményeit.”

II.3.9. A megfelelőségi igazolás módozatai

– Megfelelőségi tanúsítvány,

– Szállítói megfelelőségi nyilatkozat.

Megfelelőségi tanúsítvány (1; 1+ módozatok):

Megfelelőségigazolása egy kijelölt tanúsító szervezet által.

Gyártó feladatai:

– gyártásellenőrzés,

– gyártóüzemben vett minták további vizsgálata az előirt vizsgálati módszer és rend szerint.

Kijelölt tanúsító szervezet feladatai:

– termék első típusvizsgálata,

– üzem- és gyártásellenőrzés alapvizsgálata,

– gyártásellenőrzés folyamatos felügyelete, értékelése,

– műszaki specifikáció, üzemben, kereskedelmi forgalomban, építkezések helyszínén vett minták szúrópróbaszerű vizsgálata.

Szállítói megfelelőségi nyilatkozat

A termékeket a szabályozás az építményben elfoglalt helye (kockázat), valamint a gyártási mennyiség alapján három csoportba (lehetőség) sorolja, amely alapján különböző teendői vannak a minősítő szervezetnek és a gyártónak:

Első lehetőség (2; 2+ módozatok)

Gyártó feladatai:

– gyártásellenőrzés, termék első típusvizsgálata,

– műszaki specifikáció, üzemben vett minták vizsgálata.

Kijelölt tanúsító szervezet feladatai:

– gyártásellenőrzés tanúsítása,

– üzem- és gyártásellenőrzés alapvizsgálata,

– gyártásellenőrzés folyamatos felügyelete, értékelése,

– műszaki specifikáció meghatározása.

Második lehetőség (3 módozat)

– termék első típusvizsgálata egy kijelölt vizsgáló laboratórium által,

– gyártásellenőrzés a gyártó által.

Harmadik lehetőség (egyedi termék, 4 módozat)

– termék első típusvizsgálata a gyártó által,

– gyártásellenőrzés a gyártó által.

Azt, hogy egy termékmegfelelőség-igazolása milyen módon történik (megfelelőségi tanúsítvány, szállítói megfelelőségi nyilatkozat – első, második, harmadik lehetőség) általában a termék EU-s irányelv alapján meghatározott műszaki specifikációja határozza meg. Erről a Nando (New Approach Notified and Designated Organisations) honlapján (http://ec.europa.eu/enterprise/newapproach/nando/), vagy a Magyarországon működő akkreditált tanúsító intézményeknél lehet tájékozódni.

A megfelelőségigazolás másolatát a szállító köteles a termékről átadni a felhasználónak. Fontos hangsúlyozni, hogy a megfelelőségigazolás a „Termék”-re vonatkozik, nem az adott „Szállítmány”-ra. Attól, hogy a termékre van megfelelőségigazolás – a műszaki specifikációban megengedett mértékben –, még tartalmazhat az adott szállítmány selejtet is.

Az építési termék szállítóján kívül önálló megfelelőségigazolást kell adnia annak is, aki az építési termék forgalmazása vagy felhasználása során annak jellemzőit a szállítótól történő átvétel után megváltoztatta, vagy a rendeltetés szerinti alkalmazástól eltér. Ez a nyilatkozat az egyedi termékre vonatkozó módon adható ki.

Fontos szabály, hogy építőipari műszaki engedély (ÉME) csak akkor adható ki, ha nincs a termékre vonatkozó más jóváhagyott műszaki specifikáció, vagy az ezekben foglaltaktól a termék jelentősen eltér.

Nem vonatkozik a megfelelőségigazolás ismertetett eljárása azokra a gépekre, felvonókra, gázfogyasztó-készülékekre, gáznemű vagy folyékony tüzelőanyaggal üzemelő melegvíz-kazánokra és egyes villamossági termékekre, amelyeket építményekbe építenek be, és megfelelőségigazolásuk más jogszabály szerint, az építési célú alkalmazás követelményeinek figyelembevételével már megtörtént.

2. táblázat: Megfelelőségigazolás módozatai

Megfelelőségigazolás módja

Rendszer / Módozat

A gyártó feladata

A bejelentett szervezet feladata

A CE-jelölés alapja

Megfelelőségi tanúsítvány

1

– üzemi gyártásellenőrzés

– minták vizsgálata az előírt vizsgálati tervnek megfelelően

– a termék első típusvizsgálata;

– a gyár és az üzemi gyártásellenőrzés első ellenőrzése

– az üzemi gyártásellenőrzés folyamatos felügyelete, értékelése és jóváhagyása

A gyártó megfelelőségi nyilatkozata és a termék megfelelőségi tanúsítványa alapján

1+

– üzemi gyártásellenőrzés

– minták vizsgálata az előírt vizsgálati tervnek megfelelően

– a termék első típusvizsgálata;

– a gyár és az üzemi gyártásellenőrzés első ellenőrzése;

– az üzemi gyártásellenőrzés folyamatos felügyelete, értékelése és jóváhagyása;

– az üzemben, a piacon vagy a felhasználás helyszínén vett minták szúrópróbaszerű vizsgálata

Szállítói megfelelőségi nyilatkozat

Első lehetőség

2

– a termék első típusvizsgálata,

– üzemi gyártásellenőrzés,

– minták vizsgálata az előírt vizsgálati tervnek megfelelően

– az üzemi gyártásellenőrzés tanúsítása az első ellenőrzés alapján

A gyártó megfelelőségi nyilatkozata és az üzemi gyártásellenőrzés tanúsítványa alapján

2+

– a termék kezdeti típusvizsgálata,

– üzemi gyártásellenőrzés,

– minták vizsgálata az előírt vizsgálati tervnek megfelelően

– a gyártásellenőrzés első ellenőrzése,

– az üzemi gyártásellenőrzés folyamatos felügyelete, értékelése és jóváhagyása alapján

Második lehetőség

3

– üzemi gyártásellenőrzés

– a termék első típusvizsgálata

A gyártó megfelelőségi nyilatkozata

Harmadik lehetőség

4

– a termék első típusvizsgálata,

– üzemi gyártásellenőrzés

II.4. Kire és mire terjed ki az építésfelügyeleti ellenőrzés?

Az építőipari kivitelezési tevékenység

1. megkezdésére irányuló bejelentéssel kapcsolatos eljárásra;

2. végzése során felhasznált építési célú termékek, építési módszerek, eljárások használatának, valamint az építményekkel kapcsolatos országos szakmai követelményekben, szabványokban, jogszabályokban és más építésügyi előírásokban megfogalmazott követelmények teljesülésének ellenőrzésére;

3. résztvevőinek ellenőrzésére;

4. végzésével kapcsolatban megindult hatósági eljárások lefolytatására;

5. végzése szakszerűségének és jogszerűségének ellenőrzésére;

6. során a felhasznált építési termékek megfelelőségigazolása meglétének ellenőrzésére;

7. végzéséhez előírt kivitelezési dokumentáció ellenőrzésére;

8. során az építési napló vezetésének és tartalmának ellenőrzésére;

9. ellenőrzésének módjára és tartalmára.

A szabályokat a sajátos építményfajtákkal és az építménybe beépített felvonóval, a mozgólépcsővel és a mozgójárdával kapcsolatos építésfelügyeleti ellenőrzésekre és hatósági eljárásokra is alkalmazni kell.

II.5. Az ellenőrzés jegyzőkönyve

Az építésfelügyeleti hatóságnak az ellenőrzés során tett megállapításairól, továbbá az ellenőrzött észrevételeiről a helyszínen jegyzőkönyvet kell készítenie, amelynek egy példányát az építési naplóhoz csatolja, a másik példány pedig a hatósági ügyirat részét képezi.

Az építésfelügyeleti ellenőrzés lefolytatása során feltárt, az építésfelügyeleti hatóság hatáskörébe nem tartozó szabálytalanságokat is jegyzőkönyvben kell rögzíteni. A jegyzőkönyv másolatának, valamint az egyéb bizonyítékok megküldésével a szükséges intézkedések megtételére fel kell hívni a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságot.

A jegyzőkönyvnek a Ket. 39. § (2) bekezdésében foglaltakkal együtt az alábbiakat kell tartalmaznia:

 1. a hatóság megnevezését, az ügyintéző nevét, az ügy tárgyát és az ügyiratszámot;

 2. az ellenőrzött, a meghallgatott nevét és lakcímét, eljárásjogi helyzetét és – ha azt a hatóság tudomására hozta – egyéb elérési lehetőségét, építési folyamat résztvevői megnevezését (például felelős műszaki vezető);

 3. az ellenőrzött(ek) jogaira és kötelességeire való figyelmeztetés megtörténtét;

 4. az ellenőrzésben részvevő (meghallgatott) további szerv, szervezet nevét, elérhetőségét, képviselőjének nevét;

 5. az alkalmazott hatósági tanú nevét, a meghallgatott személy jogaira és kötelességeire való figyelmeztetés megtörténtét;

 6. az ügyre vonatkozó lényeges nyilatkozatokat és megállapításokat, az ügy eldöntése szempontjából lényeges körülményeket és megállapításokat, ideértve a hatósági tanú észrevételeit is;

 7. az ellenőrzés során megállapított tényeket, nyilatkozatokat és megállapításokat;

 8. a jegyzőkönyv készítésének helyét és időpontját és a meghallgatott személy, az eljárási képességgel nem rendelkező személy képviselője, a hatósági tanú, az eljáró ügyintéző és a jegyzőkönyvvezető oldalankénti aláírását;

 9. az eljáró építésfelügyelő hivatali elérhetőségét, az ellenőrzésben közreműködők megnevezését;

10. az építtető nevét, lakcímét, székhelyét;

11. az engedélyes tervek tervezőjének nevét, lakcímét, tervezői engedély számát, a kiviteli tervek tervezőjének nevét, lakcímét, tervezői engedély számát, a kivitelező nevét, lakcímét, cégjegyzékszámát, vállalkozási engedély számát;

12. a felelős műszaki vezető nevét, lakcímét, névjegyzéki számát, az építési műszaki ellenőr nevét, lakcímét, névjegyzéki számát;

13. a vállalkozó kivitelező(k) nevét, lakcímét, cégjegyzékszámát, vállalkozási engedély számát, MKIK nyilvántartási számát;

14. az építési műszaki ellenőr(ök) nevét, lakcímét, névjegyzéki bejegyzési számát;

15. az építmény rendeltetését, jellegét, az építési engedély számát, és a kivitelezés bejelentési kötelezettségének teljesítését;

16. a jegyzőkönyv készítésének helyét és időpontját és

17. az ellenőrzött személy(ek), az eljárási képességgel nem rendelkező személy képviselőjének, az ellenőrzésben részvevő további szerv, szervezet képviselőjének, az eljáró építésfelügyelő(k) oldalankénti aláírását.

II.6. Eljárási szabályok

II.6.1. Építésfelügyeleti ellenőrzés

Az építésfelügyeleti hatóság építésfelügyeleti ellenőrzést hivatalból vagy más közigazgatási szerv megkeresésére, kezdeményezésére folytat.

Az építésügyért felelős miniszter (a rendelet hatálya alá tartozó sajátos építményfajták esetében az illetékes miniszter) március 15-éig ellenőrzési utasítást ad ki, amelyben meghatározza a tárgyi évben tartandó építésfelügyeleti célvizsgálatok szempontrendszerét, azokat a településeket, településrészeket, ahol összevont építésfelügyeleti ellenőrzést kell tartani. Az előző évi nyilvántartási adatok alapján javaslatot tesz utóvizsgálati ellenőrzésre azokon a településeken, településrészeken, budapesti kerületekben, ahol az építőipari kivitelezési tevékenység végzése során a szabálytalanságok száma növekedett.

II.6.2. Hogyan igazolja magát az építésfelügyelő?

Az építésfelügyelő az ellenőrzési jogosultságát a helyszíni ellenőrzés megkezdésekor építésfelügyelői igazolvány (1. melléklet) felmutatásával köteles igazolni.

Az igazolvány tartalmazza az építésfelügyelő nevét, besorolását, fényképét, aláírását, az őt foglalkoztató hivatal megnevezését, bélyegzőlenyomatát, az igazolvány kiállításának dátumát, érvényességi idejét, valamint az igazolvány sorszámát.

Az építőipari kivitelezési tevékenység helyszíni ellenőrzését legalább két építésfelügyelő egyidejűleg végzi. Ha a helyszíni ellenőrzésen más szerv, szervezet képviselője is részt vesz, az építési helyszín ellenőrzését egy építésfelügyelő is végezheti.

Az építésfelügyeleti hatóság szükség esetén, de évente legalább két alkalommal az építésügyi hatósággal (ideértve a sajátos építményfajták szerinti hatóságokat is), más illetékességi területen működő építésfelügyeleti hatósággal, az illetékes területi építész-, mérnöki, illetve kereskedelmi és iparkamara, valamint más – ellenőrzésre jogosult – hatósággal vagy szervezettel közös ellenőrzés végzését kezdeményezi.

A speciális vizsgálatok elvégzése érdekében amennyiben az építésfelügyeleti hatóság indokoltnak látja, a Ket. 58. § (3) bekezdése szerint építésügyi műszaki szakértő vagy minőség-ellenőrző szerv közreműködését is igénybe veheti.

A Ket. jelzett szabálya azt mondja, hogy amennyiben jogszabály meghatározott szakértő igénybevételét írja elő, úgy ezt a szervezetet, intézményt, testületet vagy személyt kell szakértőként kirendelni. A hatóság egyéb esetben az igazságügyi szakértői tevékenységről szóló 2005. évi XLVII. törvény szerint igazságügyi szakértői tevékenység végzésére jogosult szakértőt rendelhet ki.

Az építésfelügyeleti hatóság megkeresésre más hatóság ellenőrzésében is részt vehet. Ez általában akkor szokott előfordulni a leggyakrabban, amikor több hatóság – például munkaügyi felügyelet, VPOP – egyszerre folytat le ellenőrzést egy nagyobb építkezésnél.

Az építésfelügyeleti hatóság építésfelügyeleti ellenőrzést hivatalból vagy más közigazgatási szerv megkeresésére, kezdeményezésére folytat. Ellenőrzéseit éves munkaterv alapján végzi. A munkaterv összeállításához javaslatokat tesznek az építésügyi hatóságok, az illetékes területi építész, illetve területi mérnöki, valamint területi ipar- és kereskedelmi kamara, továbbá az építtetői fedezetkezelők, valamint irányelveket ad ki hozzá az építésügyért felelős miniszter.

Az építésfelügyeleti ellenőrzésre és az építésfelügyeleti hatósági eljárás lefolytatására az az elsőfokú építésfelügyeleti hatóság az illetékes, amelynek az illetékességi területén az építőipari kivitelezési tevékenység folyik.

Az építésfelügyeleti hatóság szükség esetén az építésügyi hatósággal (ideértve a sajátos építményfajták szerinti hatóságokat is) és más – ellenőrzésre jogosult – hatósággal vagy szervezettel közös ellenőrzést végezhet.

A speciális vizsgálatok elvégzése érdekében az építésfelügyeleti hatóság építésügyi műszaki szakértő vagy minőségellenőrző szerv közreműködését is igénybe veheti (ilyenek lehetnek a területi építész, illetve mérnöki kamarák, ipar- és kereskedelmi kamara, vagy az ÉMI Nonprofit Kft.).

Az építésfelügyeleti hatóság megkeresésre más hatóság ellenőrzésében is részt vehet (leggyakrabban az I. fokú építésügyi hatóság, Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság).

Az építésfelügyeleti hatóság köztisztviselője (építésfelügyelő) az ellenőrzési jogosultságát a helyszíni ellenőrzés megkezdésekor építésfelügyelői igazolvány (1. melléklet) felmutatásával köteles igazolni. Az igazolvány tartalmazza az építésfelügyelő nevét, besorolását, fényképét, aláírását, az őt foglalkoztató hivatal (az igazolványt kiállító szervezet) megnevezését, bélyegzőlenyomatát, az igazolvány kiállításának dátumát, érvényességi idejét, valamint az igazolvány sorszámát.

Az építőipari kivitelezési tevékenység helyszíni ellenőrzését legalább két építésfelügyelő egyidejűleg végzi. Ha a helyszíni ellenőrzésen más szerv, szervezet képviselője is részt vesz, az építési helyszín ellenőrzését egy építésfelügyelő is végezheti.

Az építésfelügyeleti hatóság ellenőrzései során a jogszabályokban, szakmai előírásokban és az engedélyekben foglalt rendelkezések betartását ellenőrzi. Az ellenőrzések lefolytatására a közigazgatási eljárások általános szabályai érvényesek.

A helyszíni ellenőrzésről általában előzetes értesítést küld a hatóság. Azonban, ha az előzetes értesítés az ellenőrzés eredményességét veszélyeztetné, az ellenőrzöttet az ellenőrzésről a megkezdésekor szóban kell tájékoztatni. Ha az ellenőrzés megkezdése előtti tájékoztatás veszélyeztetné az ellenőrzés eredményességét, a hatóság az ellenőrzés befejezésekor tájékoztatja az ellenőrzöttet az ellenőrzés lefolytatásáról és annak megállapításairól.

Mellőzhető az ellenőrzésről történő tájékoztatás, ha a helyszíni ellenőrzés az ügyfél közreműködése nélkül, külső vizsgálattal (szemrevételezéssel, méréssel stb.) elvégezhető.

A helyszíni ellenőrzés során az építésfelügyelő a területre, építménybe és egyéb létesítménybe beléphet. Az ellenőrzéssel kapcsolatos bármely iratot, hatósági igazolványt, bizonyítványt, engedélyt, tárgyat vagy munkafolyamatot megvizsgálhat. Az ellenőrzöttől vagy képviselőjétől, továbbá az ellenőrzés helyszínén tartózkodó bármely más személytől adatot és tájékoztatást kérhet, az ellenőrzöttet nyilatkozat tételére hívhatja fel, a helyszínről, a megszemlélt tárgyakról, folyamatokról kép- és hangfelvételt készíthet, mintát vehet, továbbá egyéb bizonyítást folytathat le.

A hatóság a helyszíni ellenőrzés során a tényállás tisztázása szempontjából fontos iratokat és más tárgyi bizonyítékokat végzéssel lefoglalhatja.

Ha az ellenőrzés jellege – az ellenőrzés eredményes és biztonságos lefolytatása érdekében – indokolttá teszi, a hatóság a rendőrség közreműködését kérheti.

II.6.3. Az építőipari kivitelezési tevékenység megkezdése

II.6.3.1. Az építőipari kivitelezési tevékenység megkezdésére irányuló bejelentés tudomásulvétele

Az építőipari kivitelezési tevékenység megkezdése bejelentésének elbírálása során az eljárás megindítására vonatkozó értesítés mellőzhető. A jogszerű bejelentés esetén az építésfelügyeleti hatóság a Ket. 71. § (4) bekezdése szerint jár el, mely szerint, ha az ügyfél kérelme jog megszerzésére irányul, és ellenérdekű ügyfél az első fokú eljárásban nem vett részt, másik hatóság vagy szakhatóság eljárásra való kijelölése helyett jogszabály rendelkezhet úgy, hogy az ügyfelet megilleti a kérelmezett jog gyakorlása, ha a hatóság az előírt határidőben nem hoz döntést.

Kimondja továbbá azt is, hogy ha a szakhatóság az előírt határidőn belül nem ad ki állásfoglalást, a hozzájárulását megadottnak kell tekinteni. Ezen esetekben a megszerzett jogot rá kell vezetni a kérelemre, továbbá, ha az ügyfél kéri, annak az ügyfél birtokában levő másolati példányára, vagy a hatóságnál levő példányról az ügyfél részére másolatot kell kiadni.

Az építésfelügyeleti hatóság az építőipari kivitelezési tevékenység megkezdését határozattal megtiltja, ha a bejelentés nem elégíti ki az építőipari kivitelezési tevékenységről, az építési naplóról és a kivitelezési dokumentáció tartalmáról szóló jogszabályban előírtakat, vagy a kivitelezés megkezdésére, végzésére vonatkozó előírások nem teljesülnek.

II.6.3.2. Az építőipari kivitelezési tevékenység megkezdésére, illetve az adatok változására vonatkozó bejelentés adattartalma

 1. a bejelentés jogcíme (bejelentés, illetve adatváltozás),

 2. az építmény rendeltetése és azonosítója,

 3. az építési helyszín adatai (címe, helyrajzi száma, a használó katonai szervezet megnevezése, kapcsolattartó neve és elérhetősége),

 4. az építtető adatai (megnevezése, címe, a kapcsolattartó neve és elérhetősége),

 5. az építésügyi hatósági engedély száma, kelte, jogerőssé válása,

 6. a kivitelezési tevékenység kezdete, illetve tervezett befejezése,

 7. a beruházáslebonyolító adatai (megnevezése, címe, a cégbírósági bejegyzés száma, a kapcsolattartó neve és elérhetősége),

 8. a kivitelező fővállalkozó és alvállalkozói adatai (megnevezése, címe, a cégbírósági bejegyzés száma, a kapcsolattartó neve és elérhetősége),

 9. a felelős műszaki vezetők adatai szakágak szerint (szakág megnevezése, név, cím, névjegyzéki szám, elérhetőség),

10. az építési műszaki ellenőrök adatai szakágak szerint (szakág megnevezése, név, cím, névjegyzéki szám, elérhetőség),

11. a kivitelezési dokumentáció készítőinek adatai szakágak szerint (szakág megnevezése, név, cím, névjegyzéki szám, elérhetőség),

12. a kivitelezési dokumentáció tervellenőreinek adatai szakágak szerint (szakág megnevezése, név, cím, névjegyzéki szám, elérhetőség),

13. az építtető, mint adatszolgáltató nyilatkozata arra vonatkozóan, hogy az adatbejelentésben közölt adatok a valóságnak megfelelőek,

14. a bejelentés kelte,

15. a bejelentő neve és (cégszerű) aláírása.

II.6.4. Az építésfelügyeleti hatóság további hatáskörei

Az építésfelügyeleti hatóság

1. az építésügyi hatóságnak az építési engedély számát, az ingatlan helyrajzi számát és az építési tevékenység megkezdésének tervezett időpontját;

2. a munkaügyi ellenőrzésről szóló 1996. évi LXXV. törvény 3/A. §-ának (2) bekezdésében meghatározott adatokat – a kivitelező (vállalkozó) neve (elnevezése), címe (székhelye), kivitelezési jogosultságának (vállalkozói engedély, cégbírósági bejegyzés) külön jogszabály szerinti igazolása, továbbá a felelős műszaki vezető és az építési műszaki ellenőr neve, címe (székhelye), jogosultságának igazolása – az Országos Munkavédelmi és Munkaügyi Főfelügyelőség építkezés helye szerint illetékes területi felügyelőségének;

3. az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény 3. számú melléklete G) részének 6. pontja szerinti adatokat – az építési helyszín címe, helyrajzi száma, a kivitelező (vállalkozó) neve (elnevezése), címe (székhelye), adóazonosító száma, kivitelezési jogosultságának (vállalkozói engedély, cégbírósági bejegyzés) külön jogszabály szerinti igazolása – az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatalnak minden hónap 5. napjáig küldi meg.

Az építésfelügyeleti hatóság az Étv. 46. §-a (6) bekezdésének megfelelően azt állapítja meg, hogy

a) az építőipari kivitelezési tevékenység szakszerűségét, az építési napló vezetésére vonatkozó szabályokat súlyosan megsértették, a résztvevők nem rendelkeznek az előírt jogosultsággal, vagy hiányoznak a kiviteli tervek,

b) az építőipari kivitelezési tevékenység végzése az állékonyságot, az életet és egészséget vagy a közbiztonságot közvetlenül veszélyezteti, az építőipari kivitelezési tevékenység folytatását a helyszínen meghozott végzéssel megtiltja, illetve megtilthatja, és a szabálytalan állapot megszüntetését elrendeli.

Ha az építésfelügyeleti hatóság megtiltotta az építőipari kivitelezési tevékenység folytatását, az ellenőrzés napjától számított 15 munkanapon belül a helyszínen felvett jegyzőkönyv megállapításai alapján, azonnal végrehajtható határozattal elrendeli a szabálytalan állapot megszüntetését. A kötelezés végrehajtásának teljesítését, indokolt esetben az építésfelügyeleti hatóság a helyszínen ellenőrzi.

Az építésfelügyeleti jogszabály kiegészült azzal, hogy az Étv. 46. §-ának (6) bekezdése szerinti építési napló vezetésére vonatkozó szabályok súlyos megsértésének minősül, ha az építtetői fedezetkezelő kötelező közreműködésének elmaradása miatt hiányzik az elektronikus alvállalkozói nyilvántartás.

Ha az építőipari kivitelezési tevékenységről szóló kormányrendelet szerint az építtetői fedezetkezelő – a fedezet építtetői fedezetkezelő rendelkezése alá helyezésének hiánya miatt – hatósági intézkedés céljából megkeresi az építésfelügyeleti hatóságot, az építésfelügyeleti hatóság a fedezetnek az építtetői fedezetkezelő rendelkezése alá helyezésének időpontjáig a kivitelezési tevékenység folytatását megtiltja.

II.6.5. Meddig ellenőrizhet az építésfelügyeleti hatóság?

Az építésfelügyeleti hatóság eljárást az építmény használatbavételi engedélyének jogerőssé válásáig, illetve a használatbavételi engedélyben kikötött hiányzó munkálatok befejezéséig indíthat.

Kivételt képez ez alól, ha az építésfelügyeleti hatóság a követelmények megsértése esetén építésfelügyeleti bírságot szab ki a mulasztóval, illetőleg a veszélyhelyzet okozójával szemben. Ebben az esetben az építésfelügyeleti bírságot az építésfelügyeleti hatóság a meghatározott cselekményről (mulasztásról) való tudomásszerzésétől számított egy éven, de legkésőbb a cselekmény elkövetésétől számított öt éven belül szabhatja ki.

Az építésfelügyeleti hatóság a meghatározott cselekményről vagy mulasztásról való tudomásszerzéstől számított egy éven belül intézkedhet. Az egyéves időtartam az építésfelügyeleti hatóság számára újra kezdődik az eljárás felfüggesztésének megszűnésekor.

II.6.6. Új eljárás lefolytatása, illetve az újrafelvételi kérelem

Új eljárás lefolytatásának elrendelése esetén az egyéves időtartam kezdetét az új eljárás lefolytatását elrendelő jogerős határozat keltétől kell számítani, és az eredeti eljárás megindításakor érvényben volt építésügyi szabályok szerint kell eljárni, kivéve, ha az új eljárás lefolytatásakor hatályos szabályok az építtető számára kedvezőbbek.

Az építésfelügyeleti hatósági eljárással kapcsolatban újrafelvételi kérelem nem nyújtható be.

II.6.7. Ügyféli jogállás az építésfelügyeleti eljárásban

Az építésfelügyeleti hatósági eljárásban a tervező, a tervellenőr, a felelős műszaki vezető, az építési műszaki ellenőr, a beruházáslebonyolító és a vállalkozó (alvállalkozó) kivitelező abban az esetben minősül ügyfélnek, ha az építésfelügyeleti hatósági döntést ezen személyek feladat- és felelősségi körébe tartozó tevékenység alapozta meg.

II.6.8. Egyéb szabályok az építésfelügyeleti tevékenységben

Az engedélyhez vagy bejelentéshez kötött tevékenységet végző személy kötelezésekor és bírságolásakor az építésfelügyeleti hatóság a jogerős és végrehajtható döntése egyidejű megküldésével az engedélyező, illetve a bejelentés alapján vezetett névjegyzéket vezető szervnél a külön jogszabály szerinti eljárást kezdeményezi.

Az építésfelügyeleti hatóság a külön jogszabályban foglaltak szerint korlátozott körű tervezői jogosultság ellenőrzése esetén – ha az a tervezői nyilatkozatból nem állapítható meg egyértelműen – belföldi jogsegély kérése keretében a névjegyzéket vezető illetékes területi építész, illetve mérnöki kamarát keresi meg.

Ha a kivitelezési dokumentáció tervezőjének tervezői nyilatkozata vagy a tervellenőrnek a tervellenőri nyilatkozata hiányzik, nem felel meg az előírásoknak vagy tartalma valótlan, illetve ha a tervező által készített kivitelezési dokumentáció szakszerűtlen vagy tartalma valótlan, akkor az építésfelügyeleti hatóság eljárást kezdeményez a tervezői, tervellenőri jogosultságról névjegyzéket vezető szervnél.

Ha az építésfelügyeleti hatóság ellenőrzése során azt állapítja meg, hogy

– az építőipari kivitelezési tevékenység szakszerűségét, az építési napló vezetésére vonatkozó szabályokat súlyosan megsértették, a résztvevők nem rendelkeznek az előírt jogosultsággal, vagy hiányzik a kivitelezési dokumentáció, az építőipari kivitelezési tevékenység folytatását megtilthatja;

– az építőipari kivitelezési tevékenység végzése az állékonyságot, az életet és egészséget vagy a közbiztonságot közvetlenül veszélyezteti, az építőipari kivitelezési tevékenység folytatását megtiltja és a szabálytalan állapot megszüntetését elrendeli.

Az építésfelügyeleti hatóság az említetett esetekben az építőipari kivitelezési tevékenység folytatását a helyszínen hozott végzéssel megtilthatja vagy megtiltja. Ha az építésfelügyeleti hatóság megtiltotta az építőipari kivitelezési tevékenység folytatását, az ellenőrzés napjától számított 15 munkanapon belül a helyszínen felvett jegyzőkönyv megállapításai alapján, azonnal végrehajtható határozattal elrendeli a szabálytalan állapot megszüntetését.

Az építésfelügyeleti hatóság hatósági eljárást az építmény használatbavételi engedélyének jogerőssé válásáig, illetve a használatbavételi engedélyben kikötött hiányzó munkálatok befejezéséig indíthat. Az építésfelügyeleti hatóság a tudomásszerzéstől számított egy éven belül intézkedhet.

A kötelezés végrehajtásának teljesítését, indokolt esetben az építésfelügyeleti hatóság a helyszínen ellenőrzi.

Ha a kivitelezési dokumentáció tervezőjének tervezői nyilatkozata vagy a tervellenőrnek a tervellenőri nyilatkozata hiányzik, nem felel meg az előírásoknak vagy tartalma valótlan, illetve ha a tervező által készített kivitelezési dokumentáció szakszerűtlen vagy tartalma valótlan, akkor az építésfelügyeleti hatóság eljárást kezdeményez a tervezői jogosultságról névjegyzéket vezető szervnél.

II.7. Honvédelmi sajátos építményfajtákkal kapcsolatos építésfelügyeleti ellenőrzés

A honvédelmi és katonai célú építményekkel kapcsolatos építésfelügyeleti tevékenységről szóló 195/2009. (IX. 15.) Korm. rendelet szabályai.

II.7.1. Alkalmazási kör

A Korm. rendeletet alkalmazni kell a sajátos építményfajták körébe tartozó honvédelmi és katonai célú építményekre vonatkozó építésügyi hatósági engedélyezési eljárások szabályairól szóló kormányrendeletben meghatározott építmények körében, az építőipari kivitelezési tevékenység

– megkezdésére irányuló bejelentési eljárásra,

– végzésének ellenőrzésére,

– résztvevőinek ellenőrzésére, és

– végzésével kapcsolatban megindult építésfelügyeleti hatósági eljárások lefolytatására.

II.7.2. Eljáró hatóság

A Korm. rendelet eljáró hatóságnak országos illetékességgel:

a) első fokon a Honvédelmi Minisztérium Központi Ellenőrzési és Hatósági Hivatal vezetőjét,

b) másodfokon a honvédelemért felelős minisztert jelöli ki.

Az eljáró hatóság csak a jogszabályoknak van alárendelve, a közigazgatási hatósági eljárás során, valamint a közigazgatási hatósági ügyben hozandó döntésében nem utasítható.

II.7.3. Az építésfelügyeleti ellenőrzés

Az építésfelügyeleti ellenőrzés célja a kivitelezési tevékenység során felhasznált építési célú termékek, építési módszerek, eljárások használatának, valamint az építésügyi hatósági engedélyben, az Étv.-ben, valamint az OTÉK-ban, a helyi építési szabályzatban és szabályozási tervben, továbbá a NATO szabványokban, illetve egyéb jogszabályokban megfogalmazott követelmények teljesülésének ellenőrzése.

A honvédelemért felelős miniszter az ellenőrzési tervet évente február 15-éig adja ki, amelyben meghatározza

a) az építésfelügyeleti célvizsgálatok szempontrendszerét,

b) azokat a honvédelmi és katonai célú beruházásokat és építőipari kivitelezési tevékenységeket, amelyeknél összevont építésfelügyeleti ellenőrzést kell tartani, valamint

c) utóvizsgálati ellenőrzést ír elő azoknál a még folyamatban lévő építőipari kivitelezési tevékenységeknél, amelyeknél a katonai építésfelügyeleti hatóság az építésfelügyeleti ellenőrzés során szabálytalanságot állapított meg.

Az első fokon eljáró katonai építésfelügyeleti hatóság az ellenőrzéseinek megállapításairól összefoglaló éves jelentést készít, amelyet évente január 31-éig köteles megküldeni a honvédelemért felelős miniszternek.

Az építőipari kivitelezési tevékenység helyszíni ellenőrzését a katonai építésfelügyeleti hatóság (hasonlóan az általános építésfelügyeleti hatósághoz) két építésfelügyelője egyidejűleg végzi, az ellenőrzési jogosultságát a helyszíni ellenőrzés megkezdésekor az építésfelügyelői igazolványt (1. melléklet) köteles felmutatni és igazolnia magát.

A katonai építésfelügyeleti hatóság ellenőrzi, hogy

– az építtető – a jogszabályban meghatározott esetekben és módon – bejelentette-e az építőipari kivitelezési tevékenység megkezdését, illetve az építőipari kivitelezési tevékenység végzését a katonai építésfelügyeleti hatóság nem tiltotta-e meg;

– az építőipari kivitelezési tevékenység résztvevői a kivitelezési tevékenység során közreműködnek-e, és a kivitelezési tevékenység jellegének megfelelő képesítéssel, jogosultsággal rendelkeznek-e;

– az építés helyszínén az építési napló a jogszabályban meghatározottak szerint rendelkezésre áll-e, azt a jogszabályoknak megfelelő módon és tartalommal vezetik-e;

– az építőipari kivitelezési tevékenység az építési engedélyezési és kivitelezési dokumentáció alapján, a kivitelezésre vonatkozó jogszabályokban, illetve a szakmai és biztonsági előírásokban foglaltak megtartásával történik-e, ennek keretében különösen az építmény szerkezetére, a kivitelezés módszerére és technológiájára, valamint az építési és bontási hulladék elhelyezésére vonatkozó követelményeket betartották-e;

– az építményekre, építési termékek (anyagok, szerkezetek, berendezések), módszerek és eljárások műszaki követelményeire és alkalmazására vonatkozó jogszabályokat, NATO-szabványokat, előírásokat és engedélyekben foglalt követelményeket az építési munka végzése során megtartották-e;

– a felhasznált építési termékek rendelkeznek-e érvényes megfelelőségigazolással, a megfelelőségigazolást az arra jogosult szervezet állította-e ki, és teljesíti-e a külön jogszabály előírásait;

– az építőipari kivitelezési tevékenységről szóló kormányrendelet szerint az építési szerződésre és a tervezési szerződésre vonatkozó előírások teljesültek-e.

A helyszíni ellenőrzéséről készített jegyzőkönyvének – a Ket.-ben meghatározottakon kívül tartalmaznia kell

– az eljáró építésfelügyelő hivatali elérhetőségét, az építtető nevét, címét, székhelyét, az ellenőrzésben közreműködők nevét, az engedélyes tervek tervezőjének nevét, címét, a tervezői engedély számát;

– a kiviteli tervek tervezőjének nevét, címét, a tervezői engedély számát, a kiviteli tervek tervellenőrének nevét, címét, tervellenőri jogosultságát, a kivitelező nevét, címét, székhelyét, cégjegyzéki számát és a vállalkozási engedély számát;

– a felelős műszaki vezető nevét, címét, névjegyzék számát, az építési műszaki ellenőr nevét, címét, névjegyzék számát;

– az ellenőrzött építmény rendeltetését, jellegét, az építési engedély számát, keltét, a kivitelezés bejelentési kötelezettségének teljesítését;

– az építési tevékenység építési engedélynek való megfelelőségére, és az építési napló vezetésének jogszabálynak való megfelelőségére vonatkozó megállapítást, az építési munka készültségi fokát, a fényképfelvételek darabszámát, az ellenőrzés megállapításai alapján kezdeményezett intézkedést;

– az építtető (illetve megbízottja) nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy a jegyzőkönyvben foglaltakat megértette, tudomásul vette, aláírásával a jegyzőkönyv egy példányának átvételét elismeri és az ellenőrzésből rá háruló intézkedéseket megteszi, továbbá esetleges észrevételeit;

– a felelős műszaki vezető nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy a jegyzőkönyvben foglaltakat megértette, tudomásul vette, aláírásával a jegyzőkönyv egy példányának átvételét elismeri és az ellenőrzésből rá háruló intézkedéseket megteszi, továbbá esetleges észrevételeit.

A jegyzőkönyv egy példánya az építési naplóhoz kerül csatolásra, a másik példány a hatósági ügyirat része. A jegyzőkönyv egy-egy másolati példányát az építésügyi hatóság, illetve az építtető részére küldi meg.

II.7.4. Bejelentési kötelezettség

Az építtető az építési engedélyhez kötött, vagy az építési szerződés szerinti ötmillió forintot meghaladó építőipari kivitelezési tevékenység megkezdését a kivitelezés megkezdése előtt tíz munkanappal az elsőfokú katonai építésfelügyeleti hatóságnál köteles bejelenteni.

A katonai építésfelügyeleti hatóság az építőipari kivitelezési tevékenység megkezdését a bejelentéstől számított tíz munkanapon belül – de legkésőbb a bejelentésben megjelölt kezdési napig – határozattal megtiltja, ha a bejelentés tartalma és mellékletei nem felelnek meg a jogszabályi előírásoknak, vagy a kivitelezés megkezdésére, végzésére vonatkozó előírások nem teljesülnek.

II.7.5. Építésfelügyeleti intézkedések

Ha a katonai építésfelügyeleti hatóság a helyszíni ellenőrzése során azt állapítja meg:

a) hogy a Korm. rendelet 7. §-ában megjelölt követelményeket megsértették, az Étv.-ben foglalt jogkövetkezményeket alkalmazza,

b) az építőipari kivitelezési tevékenységet az állékonyságot, az életet és egészséget, a közbiztonságot közvetlenül veszélyeztetve végzik, az építőipari kivitelezési tevékenység során szabálytalanul végzett építési szerelési munka vagy építési szerelési munkák összességének folytatását a helyszínen felvett jegyzőkönyvbe foglalt végzéssel azonnal megtiltja és a szabálytalan állapot megszüntetését az ellenőrzéstől számított tíz munkanapon belül fellebbezésre tekintet nélkül végrehajtható határozattal rendeli el.

A hatóság a helyszínen ellenőrzi döntései végrehajtásának teljesítését.

Az építésfelügyeleti ellenőrzés lefolytatása során feltárt, a katonai építésfelügyeleti hatóság hatáskörébe nem tartozó szabálytalanságokat is jegyzőkönyvben kell rögzíteni. A jegyzőkönyv másolatát és az egyéb bizonyítékokat meg kell küldeni a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságnak. A hatóság a 7. § szerinti ellenőrzést az építmény használatbavételi engedélyének jogerőssé válásáig indíthat.

II.7.6. Ügyféli jogállás

Az építésfelügyeleti hatósági eljárásban a tervező, a tervellenőr, a felelős műszaki vezető, az építési műszaki ellenőr, a beruházáslebonyolító és a vállalkozó (alvállalkozó) kivitelező ügyfélnek minősül, ha a katonai építésfelügyeleti hatóság döntését ezen személyek feladat- és felelősségi körébe tartozó tevékenység alapozta meg.

II.7.7. Engedélyhez kötött tevékenység

Az engedélyhez vagy bejelentéshez kötött tevékenységet végző személy kötelezésekor és bírságolásakor a katonai építésfelügyeleti hatóság a jogerős és végrehajtható döntése egyidejű megküldésével az engedélyező, illetve a bejelentés alapján vezetett névjegyzéket vezető szervnél a külön jogszabály szerinti eljárást kezdeményezi.

Ha a kivitelezési dokumentáció tervezőjének, vagy a tervellenőrnek a nyilatkozata hiányzik, illetve nem felel meg az építőipari kivitelezési tevékenységről szóló kormányrendeletben foglaltaknak, vagy tartalma valótlan, illetve ha a tervező által készített kivitelezési dokumentáció szakszerűtlen vagy tartalma valótlan, akkor a katonai építésfelügyeleti hatóság eljárást kezdeményez a tervezői, tervellenőri jogosultságról névjegyzéket vezető szervnél.

II.7.8. Nemzetbiztonsági és titokvédelmi követelmények

Az építésfelügyeleti eljárásban közreműködő személynek rendelkeznie kell a külön jogszabályokban meghatározott nemzetbiztonsági ellenőrzéssel, illetve a Nemzeti Biztonsági Felügyelet által kiadott Személyi Biztonsági Tanúsítvánnyal. A minősített dokumentáció védelméhez szükséges fizikai biztonsági feltételek hiányában a dokumentumokba történő betekintésre és tervegyeztetésre a katonai építésfelügyeleti hatóság hivatalos helyiségében kerülhet sor.

II.7.9. Az építésfelügyeleti hatósági nyilvántartások

A katonai építésfelügyeleti hatósági nyilvántartások vezetésének szabályaira a honvédelmi és katonai célú építmények építésügyi hatósági nyilvántartásaira vonatkozó szabályok az irányadók.

A katonai építésfelügyeleti hatóság nyilvántartást vezet

– a Korm. rendelet 2. melléklet szerinti adattartalommal az építési tevékenység megkezdésével kapcsolatos adatokról,

– a Korm. rendelet 3. melléklet szerinti adattartalommal az építésfelügyeleti hatósági ellenőrzésekről,

– a Korm. rendelet 4. melléklet szerinti adattartalommal a kiszabott építésfelügyeleti bírságokról és azok behajtásáról.

II.7.10. Működési, képesítési feltételek

A katonai építésfelügyeleti ellenőrzési tevékenységet, az építésfelügyeleti hatósági ügyek döntésre való szakmai előkészítését, a döntés meghozatalát, végrehajtását ellátó építésfelügyelő foglalkoztatási feltétele a külön jogszabályokban előírt nemzetbiztonsági ellenőrzés és a Nemzeti Biztonsági Tanúsítvány meglétén túl

a) köztisztviselő esetén az építésügyi és az építésfelügyeleti hatóságok kijelöléséről és működési feltételeiről szóló kormányrendeletben foglalt alkalmazási feltételek teljesítése,

b) hivatásos és szerződéses állományú katona esetén a Magyar Honvédség egyes beosztásaihoz kapcsolódó munkaköri követelményekről szóló miniszteri rendeletben foglaltak, valamint három év szakmai gyakorlat teljesítése.

A katonai építésfelügyeleti hatóság hivatásos és szerződéses állományú tagjának a szakmai gyakorlati idejeként az építési műszaki ellenőri, felelős műszaki vezetői, építőipari kivitelezési, építésügyi hatósági, építésfelügyeleti, beruházói-műszaki (projektmenedzseri), felsőoktatási intézményben építészeti-műszaki szaktárgyoktatói, építészeti-műszaki tervezési, építésügyi műszaki szakértői, katonai elhelyezési vagy ingatlankezelési tevékenység folytatásának időtartamát kell figyelembe venni.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.