dr. Osztovits András

Felülvizsgálati eljárás a polgári perekben

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2011

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@complex.hu

www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Petr Kral

Kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Csizner Ildikó

Felelős szerkesztő: dr. Szilvási Miklós

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Gyártási főmunkatárs: Kerek Imréné

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

Összkiadás: ISBN 978 963 224 959 9

ISBN 978 963 295 178 2

Jelzőszám: KK-001P0-2223

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

dr. Osztovits András

Felülvizsgálati eljárás a polgári perekben

TEMATIKUS BÍRÓSÁGI DÖNTÉSEK

Szerző: dr. Osztovits András

Kézirat lezárva: 2011. január 10.

© dr. Osztovits András, Budapest, 2011

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2011

A CompLex Kiadó Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

Köszönettel ajánlom azon bíró kollégáimnak, akiktől mindezt megtanulhattam.

Bevezető

A felülvizsgálat szabályozása polgári perekben

A polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvényben (Pp.) szabályozott perorvoslati eszközök közül a törvényalkotó a felülvizsgálati kérelmet módosította legtöbbször. Ez a jogpolitikai bizonytalankodás érthető, hiszen ennek a jogintézménynek összetettek a funkciói, feladatai. Rendkívüli, fellebbviteli perorvoslatként pedig alkalmas arra, hogy a jogerős ítélettel befejezett ügyben más tartalmú rendelkezés szülessen. Ezzel ugyan szükségszerűen tovább nő a pertartam, de még inkább biztosított az anyagi igazság érvényre jutása. Másrészt, ez az a perorvoslat, amelyik a bírósági szervezeti hierarchia csúcsán elhelyezkedő Legfelsőbb Bíróság kizárólagos hatáskörébe tartozik, mely szervnek az Alkotmány 47. § (2) bekezdésében rögzített kötelezettsége az egész magyar bírósági joggyakorlat egysége felett őrködni. Ez utóbbiról információkat a Legfelsőbb Bíróság közvetlenül éppen a felülvizsgálati eljárás keretei között tárgyalt ügyek kapcsán szerez. A felülvizsgálati eljárásnak tehát éppen ez, az alsóbb fokú bíróságok joggyakorlatával kapcsolatos információközvetítés az egyik legfontosabb feladata.

Ezekre figyelemmel nem egyértelműen és azonnal megválaszolható koncepcionális kérdés, hogy „mennyiségileg és minőségileg” melyek legyenek azok a jogviták, amik a Legfelsőbb Bírósághoz juthatnak. Amennyiben a Pp. a felülvizsgálatai okokat túl szűk körben határozza meg, úgy a Legfelsőbb Bíróság is elesik attól, hogy a joggyakorlat széles spektrumára legyen rálátása. Ha viszont szinte automatikusan, mindenfajta korlátozás nélkül, kvázi második fellebbezésként vehetnék igénybe a peres felek, az az ügymennyiség feltorlódásához, a pertartam további növekedéséhez vezetne.

A feladat nehézségét mutatja, hogy a törvényalkotó a rendszerváltás óta többször is megpróbálta ezt megoldani. Az V. Pp. novella (1992. évi LXVIII. törvény) – az Alkotmánybíróság 9/1992. (I. 30.) AB határozatának kihirdetése után, amely a törvényességi óvás szabályait semmisítette meg – lényegében visszaállította az 1911. évi I. törvény felülvizsgálati eljárásra vonatkozó szabályait. Az ezt követő Pp. módosítások három területen érintették ezt a jogintézményt: 1. az előterjeszthetőség korlátai, 2. a tárgyaláson, illetve a tárgyaláson kívül történő elbírálás, 3. a társasbíráskodás.

A VII. Pp. novella (1997. évi LXXII. tv.) mind a fellebbezésben, mind a felülvizsgálati eljárásban bevezette a „kis perértékű ügyek” fogalmát, és ez utóbbiban a tárgyaláson kívüli elbírálást emelte főszabállyá, egyúttal a vagyonjogi ügyekben 500 000 forintos értékhatárt vezetett be. A VIII. Pp. novella (1999. évi CX. tv.) tovább szűkítette a tárgyalás tartásának lehetőségét: a Legfelsőbb Bíróság nem rendelhette el hivatalból a tárgyaláson történő elbírálást, végzés elleni fellebbezés esetén pedig a felek sem kérhették tárgyalás tartását.

Ehhez képest érdemi koncepcióváltást hozott a IX. Pp. novella (2001. évi CV. tv.), amely a felülvizsgálati eljárást az ügy érdemi elbírálására kiható jogszabálysértés és a Legfelsőbb Bíróság joggyakorlatától való eltérés, a joggyakorlat továbbfejlesztése szükségességéhez kötötte. A felülvizsgálati kérelem megengedhetőségéről egyesbíró határozott, döntése ellen további jogorvoslatnak nem volt helye. Az Alkotmánybíróság ezt a szabályozást semmisítette meg a 42/2004. (XI. 9.) AB határozatával. Az így kialakult jogalkotási kényszer eredménye a Pp. XI. novellája (2005. évi CXXX. tv.), amely a felülvizsgálat ma is hatályos szabályait hozta létre.

Célunk ezzel a válogatással az volt, hogy átfogó képet adjunk elsősorban az ügyvéd kollégák számára a Pp.-ben szabályozott felülvizsgálat legfontosabb eljárási kérdéseinek legfelsőbb bíróság-i joggyakorlatáról. Reményeink szerint sikerül elérnünk azt, hogy a peres felek és jogi képviselőik még több szempontból, és előre át tudják gondolni, miként lehet sikeres a felülvizsgálati kérelmük, és ezáltal ez a rendkívüli perorvoslat még szakszerűbbé, hatékonyabbá válhasson.

Utaltunk arra, hogy az elmúlt közel húsz évben a felülvizsgálat szabályai többször, lényegesen módosultak. Ez is az egyik oka annak, hogy csak az elmúlt tíz év joggyakorlatából válogattunk. A könyvben szereplő legfelsőbb bírósági határozatok indokolását nem szerkesztettük át, azokban a közlésükkor hatályos Pp. rendelkezései szerepelnek. Sajnos ez néha nem teszi könnyebbé az olvasó helyzetét, de a fejezet- és címbesorolásokkal igyekeztünk egyértelművé tenni a tájékozódást.

1. Felülvizsgálatra jogosultak, a felülvizsgálattal megtámadható határozatok [Pp. 270. § (2)–(3) bek.]

1.1. Felülvizsgálati kérelem benyújtására jogosultak

A jogerős ítélet felülvizsgálatát a fél, a beavatkozó, illetve az kérheti akire, a határozat rendelkezést tartalmaz.

Nem terjeszthet elő felülvizsgálati kérelmet a fél, ha fellebbezéssel nem élt (illetve azt visszavonta, vagy a bíróság azt hivatalból elutasította) és a másik fél fellebbezése alapján a másodfokú bíróság az első fokú határozatot helybenhagyta. [Pp. 271. § (1) bek. b) pont.]

Egyszerű pertársaságnál a pertársak függetlenségének elvéből kifolyólag egyik pertárs cselekménye vagy mulasztása sem hat ki a másik pertársra. Egységes pertársaság esetén viszont az egyik pertárs által benyújtott felülvizsgálati kérelem kihat a felülvizsgálati kérelmet elő nem terjesztő pertársakra, azonban, ha a felülvizsgálati kérelmet benyújtó pertárs kérelmét visszavonja, pertársainak nem lesz olyan önálló cselekménye, melynek alapján velük szemben a felülvizsgálati eljárás folytatható lenne.

Az ügyész akkor élhet felülvizsgálati kérelemmel, ha a pert a Pp. 9. § (1) bekezdése alapján ő indította, illetve a per folyamán fellépett, mivel ekkor a féllel azonos jogok illetik meg. Az ügyészt, illetve a jogszabályban meghatározott egyéb szervezetet (például a Polgári Törvénykönyv módosításáról és egységes szövegéről szóló 1977. évi IV. törvény hatálybalépéséről és végrehajtásáról 1978. évi 2. törvényerejű rendelet 5. § szerint fogyasztói szerződés megkötésénél alkalmazott vagy e célból nyilvánosan megismerhetővé tett általános szerződési feltétel érvénytelenségének, illetve tisztességtelenségének megállapítását, valamint a tisztességtelen általános szerződési feltétel alkalmazásától és alkalmazásra ajánlásától való eltiltást kérheti a bíróságtól a) az ügyész, b) a miniszter, az országos hatáskörű szerv, továbbá központi hivatal vezetője, c) a jegyző és a főjegyző, d) a gazdasági, szakmai kamara, érdek-képviseleti szervezet, e) fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezet, valamint f) az Európai Gazdasági Térség bármely tagállamának joga alapján létrejött azon minősített szervezet – az általa védett fogyasztói érdekek védelme körében –, amely a fogyasztók védelme céljából a jogsértéstől eltiltó határozatokról szóló 98/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikkének (3) bekezdése alapján az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett jegyzéken szerepel (feltéve, hogy az általános szerződési feltétel alkalmazója, nyilvánosságra hozója, illetve alkalmazásra ajánlója a Magyar Köztársaság területén fejti ki tevékenységét.), a fél jogai illetik meg az általuk külön jogszabály alapján indított perekben. Az ún. közérdekű keresettel indított perben részt nem vevő természetes személy – pl. a tisztességtelen piaci magatartás miatt károsult személy – a perben hozott jogerős határozat ellen felülvizsgálati kérelemmel nem élhet (BH1995. 361.).

A beavatkozó felülvizsgálati kérelemmel élhet. Véleményünk szerint, amennyiben a beavatkozót a perből jogerősen még nem zárták ki, felülvizsgálati kérelmet nyújthat be például adott esetben a közbenső vagy részítélet ellen, figyelemmel a Pp. 56. § (3) bekezdésében megfogalmazott azon szabályra, amely a perből kizáró határozat jogerős elintézéséig a beavatkozó perben való részvételét kifejezetten megengedi. Azonban, aki beavatkozóként nem vett részt a perben, felülvizsgálati kérelem előterjesztésére nem jogosult. (BH1993. 620.)

Felülvizsgálati kérelemmel élhet az egyéb érdekelt, azonban kizárólag a határozat rá vonatkozó része ellen. A Legfelsőbb Bíróság közzétett határozatában utalt arra, hogy a jogi képviselőt érintő bírósági intézkedés ellen a megbízó cég felülvizsgálati kérelmet nem terjeszthet elő. A kérelmet benyújtó céggel szemben a megtámadott végzés rendelkezést nem tartalmazott, így a kérelem előterjesztésére a gazdasági társaság egyébként sem volt jogosult. A pénzbírsággal sújtott jogi képviselő viszont a kérelmen kizárólag meghatalmazottként szerepel, önálló kérelmet pedig nem adott be. (BH1994. 561.)

A Vht. 218. § (2) bekezdésének a) pontja alapján a bírói gyakorlat megengedi, hogy az ingatlan árverést megsemmisítő jogerős végzés ellen a végrehajtó is felülvizsgálati kérelemmel éljen.

A felszámolási eljárás során a Legfelsőbb Bíróság a jogorvoslatra jogosultak körét az alábbiak szerint határozta meg: a Cstv. 51. §-ának (4) bekezdése a kifogást elbíráló végzés elleni rendes jogorvoslatra jogosultak körét a Pp. általános szabályaitól eltérően határozza meg, a fellebbezés jogát csak a két ellenérdekű félnek, a felszámolónak és a kifogás benyújtójának biztosítja a kifogást elbíráló végzés tartalmától függően. Ha pedig az érintett harmadik személynek, jelen esetben a felszámoló kifogásolt intézkedésével elismert másik Hitelezői Választmány nevében fellépő (…) hitelezőnek nincs jogosultsága fellebbezés előterjesztésére, akkor a felszámolási eljárás, mint nemperes eljárás sajátosságainak figyelembevétele a jelen ügyben azt jelenti, hogy ez a harmadik személy érdekelt felülvizsgálati kérelmet sem nyújthat be a kifogást elbíráló jogerős döntés ellen. (BH2007. 345.)

1.2. A felülvizsgálattal megtámadható határozatok

A felülvizsgálati eljárás új szabályainak alkalmazásával kapcsolatos egyes kérdésekről szóló 1/2002. (IV. 22.) PK–KK véleményben adott iránymutatást a Legfelsőbb Bíróság a Pp. 270. § (2)–(3) bekezdései alapján felülvizsgálattal támadott határozatok köréről, illetve leginkább az ügy érdemében hozott határozat miben létéről. Ezek szerint: a polgári perben hozható jogerős határozatok közül a Pp. 270. §-ának (2) bekezdése alapján felülvizsgálattal csak a jogerős ítélet (rész-, kiegészítő- és közbenső ítélet) támadható, a per érdemében ugyanis a bíróság mindig ítélettel határoz [Pp. 212. § (1) bek.]. A Pp. 270. §-ának (2) bekezdésében említett „az ügy érdemében hozott jogerős végzés” ebből következően csak nemperes eljárásban hozott végzés lehet. Azt, hogy az egyes nemperes eljárások tekintetében mi minősül az ügy érdemében hozott végzésnek – ha az adott eljárást szabályozó jogszabály azt nem határozza meg – az eljárás sajátosságai alapján kell megítélni. Általában a kérelmet elbíráló, az eljárást befejező határozat minősül az ügy érdemében hozott végzésnek. Az egyes nemperes eljárásokban hozott érdeminek minősülő jogerős végzések közül kizárólag a Pp. 271. §-ában felsoroltak nem támadhatók felülvizsgálattal. Az időközben bekövetkezett jogszabályi változások a vélemény alkalmazhatóságát nem érintik, hiszen ebben a körben nem következtek be olyan alapvető változások, amelyek az iránymutató jelleget érinthetnék.

Ezen kívül az egyéb – nem az ügy érdemében hozott – végzések esetében felülvizsgálatnak kizárólag a Pp. 270. §-ának (3) bekezdésének megengedő szabálya alapján van helye.

Ezek alapján egyértelmű, hogy a Pp. alapján hozott határozatok közül kizárólag az ítélet és a Pp. 270. § (3) bekezdésében taxatíve meghatározott végzések ellen van helye felülvizsgálatnak. Az ítélet hatályú határozatok ellen elviekben helye lehetne felülvizsgálatnak, azonban főszabály szerint kizárólag másodfokon jogerőre emelkedett határozatokkal szemben van helye felülvizsgálatnak [Pp. 271. § (1) bek. a) pont], ez pedig kizárja a jogerős fizetési meghagyással, illetve a jogerős bírósági meghagyással szemben a felülvizsgálat lehetőségét. Az egyezséget jóváhagyó jogerős végzés elleni felülvizsgálatot pedig a Pp. 271. § (1) bekezdésének h) pontja zárja ki.

A nemperes eljárásban hozott határozatok kapcsán a Legfelsőbb Bíróság Polgári Kollégiumának 2007. január 10. napján tartott Tanácselnöki Értekezlete úgy foglalt állást, hogy a letéti ügy érdemében hozott végzésnek minősül a letétet elfogadó, a letét elfogadását megtagadó, a letét kiutalásáról rendelkező, illetve a letét kiutalását megtagadó végzés.

További korlátozást tartalmaz a Vht., mivel az ügy érdemében hozott jogerős végzések közül is csak a Vht.-ben taxatíve meghatározott végzések ellen van helye felülvizsgálatnak. A végrehajtás elrendelése körében a 214. § kizárólag a külföldi határozat végrehajtási tanúsítvánnyal való ellátásáról, illetőleg végrehajtásának elrendeléséről döntő, a végrehajtás foganatosításával kapcsolatban pedig kizárólag az ingatlanárverés megsemmisítéséről döntő másodfokon jogerőre emelkedett végzés ellen engedi meg a felülvizsgálatot. Ez utóbbi jogszabályhelyet a bírói gyakorlat következetesen úgy értelmezi, hogy felülvizsgálatnak kizárólag olyan végzés ellen van helye, amelyben a bíróság az ingatlanárverést megsemmisítette. (Pfv. I. 21 406/2009/2., Pfv. I. 21 696/2009/2.)

Annak ellenére, hogy nem minősülnek az ügy érdemében hozott végzésnek, a Pp. 270. § (3) bekezdése megengedi a felülvizsgálatot 130. § (1) bekezdésének a)–h) pontjai alapján idézés kibocsátása nélkül elutasító és a pert a 157. § a) és g) pontja szerint megszüntető végzés ellen.

2. Vagyonjogi ügy fogalma, a felülvizsgálati kérelemben vitatott érték számítása [Pp. 271. § (2) bek.]

2.1. Vagyonjogi ügy fogalma

Vagyonjogi pernek minősül a bírói gyakorlat szerint minden olyan jogvita, ahol a perben érvényesített követelés értéke pénzösszegben kifejezhető (1/2009. Polgári jogegységi határozat). Ebből a meghatározásból is kitűnik, hogy a bírói gyakorlat igyekszik minden követelés összegét pénzben kifejezni, ezért ritkán minősít egy ügyet nem vagyonjogi természetűnek.

A korábbi gyakorlatnak megfelelően közbenső ítélet elleni felülvizsgálat során nem alkalmazta a Legfelsőbb Bíróság az értékhatárra tekintettel történő kizárást, azonban az 1/2009. Polgári jogegységi határozatában kimondta, hogy nincs helye felülvizsgálatnak az olyan vagyonjogi ügyben hozott jogerős közbenső ítélet ellen, amelyben a keresettel érvényesített követelés értéke nem haladja meg az egymillió forintot. Az indokolás szerint vagyonjogi ügyben – figyelemmel arra, hogy a kereset tárgya szükségképpen pénzkövetelés – a pertárgy értéke az eljárás minden szakaszában azzal az összeggel egyezik meg, amelynek megfizetésére a felperes az alperest kötelezni kéri. Ezen a tényen nem változtat az, ha az eljáró bíróság a jogalap és az összegszerűség kérdésében nem egyszerre dönt, hanem külön határoz. Az ilyen perben a közbenső ítélettel elbírált követelés pontos összege csak annyiban nem állapítható meg, hogy az összeg tekintetében a folytatandó eljárásban kell majd döntenie a bíróságnak. A jogorvoslati eljárásban a per tárgyának értékét a fél által a fellebbezésében vagy a felülvizsgálati kérelmében vitatott érték alapján kell meghatározni. Ez azonban nem lehet magasabb a keresettel érvényesített követelés összegénél még a Pp. 24. §-a (2) bekezdésében foglalt számítás alkalmazása esetében sem. Ha a közbenső ítélet elleni felülvizsgálati eljárásban az ügy meg nem határozható pertárgyértékűnek minősülne, az esetenként azt jelentené, hogy a felülvizsgálati kérelemben vitatott érték összege magasabb lenne, mint a keresettel érvényesített követelés.

Hasonló szemléletbeli változás következett be a szolgalom megszerzésének megállapítása iránti perek esetében, melyet annak ellenére, hogy dologi jogi per nem vagyonjogi perként meg nem határozható pertárgy értékűnek számított a bírói gyakorlat. A szolgalom megszerzésének megállapítása iránti per tárgyánál fogva nem minősíthető olyannak, amelynek vagyoni értéke nem határozható meg, ezért elutasítandó az a felülvizsgálati kérelem, amelyben a vitatott szolgalmi jog értékét a felperes egymillió forint alatti értékben jelölte meg (BH2008. 67.). Sőt, a Legfelsőbb Bíróság legutóbbi időben közzétett határozata szerint nincs annak akadálya, hogy a Legfelsőbb Bíróság a felülvizsgálati eljárásban – a másodfokú bíróság döntésétől eltérően – megállapítsa a per tárgyának értékét és hivatalból elutasítsa a felülvizsgálati kérelmet, ha a per tárgyává tett szolgalom mint vagyoni értékű jog ellenértéke nem haladja meg az egymillió forintot. (…) A másodfokú bíróság a per tárgyának értékét nem meghatározhatónak tekintette. A Legfelsőbb Bíróság ettől eltérő álláspontja szerint (BH2008. 67.) a szolgalom, mint dologi hatályú jogosultság, vagyoni értékű jog, így a szolgalmi jog alapítása iránti per tárgyának értéke megállapítható. A másodfokú bíróságnak ezzel kapcsolatos – az eljárási illeték tárgyában hozott, az Itv. 39. § (3) bekezdésén alapuló döntésében kifejezésre jutó – álláspontját a Legfelsőbb bíróság a Pp. 275. § (2) bekezdése értelemében nem érinthette (EBH1999. 96.). Ez azonban nem jelenti azt, hogy a Legfelsőbb Bíróság az előtte folyamatban lévő felülvizsgálati eljárásban sem állapíthatja meg eltérően – helyesen – a felülvizsgálati kérelemmel vitatott értéket. (BH2009. 273., EBH2009. 1965.)

Megjelent olyan jogirodalmi állásfoglalás, mely szerint a végrehajtási perek nem minősülnek vagyonjogi pernek, azonban a Legfelsőbb Bíróság következetes gyakorlata az 1/2009. Polgári jogegységi határozatban is megfogalmazott definíció értelmében (vagyonjogi per az, ahol a perben érvényesített követelés értéke pénzösszegben meghatározható) a végrehajtási pereket is vagyonjogi pernek tekinti (LB Pfv. I. 20 969/2007/2., Pfv. I. 21 524/2009/2.).

Az egységes bírói gyakorlat szerint a szerződés érvénytelenségének, hatálytalanságának megállapítására irányuló per vagyonjogi per. Az ilyen tárgyú perekben a pertárgy értékeként a szerződésben kikötött ellenszolgáltatás értékét kell figyelembe venni, vagyis az ilyen tárgyú eljárásokban a pertárgy értéke pontosan meghatározható, így a pertárgy értékétől függően jogorvoslati lehetőséget korlátozó szabályok alkalmazása nem maradhat el. (BH2009. 332.)

A személyhez fűződő jogok megsértése miatt érvényesített kártérítési igény a törvénynek a felülvizsgálati értékhatárra vonatkozó rendelkezései szempontjából vagyonjogi ügynek minősülnek. (EBH2000. 301.)

Az egységes bírói gyakorlat szerint továbbra sem minősülnek vagyonjogi ügynek, így a felülvizsgálati érték meg nem határozható – többek között – a jognyilatkozat-pótlási, a társasági és társasházi határozatok megtámadása iránti, a használat rendezése iránti, az ingatlan-nyilvántartási kiigazítási perekben, a végrehajtási eljárásban hozott határozatok elleni felülvizsgálati eljárásban, valamint a felszámolási eljárásban a követelés besorolására vonatkozó jogvitában (BH2007. 194.).

Értékhatárra tekintet nélkül felülvizsgálható továbbá a keresetlevelet idézés kibocsátása nélkül elutasító és a pert megszüntető végzés, továbbá a letéti ügyben felülvizsgálati kérelemmel támadható végzések is [a Legfelsőbb Bíróság Polgári Kollégiumának 2006. január 11. (megjelent Bírósági Határozatok 2006. évi 4. számában) és 2007. január 10. napján tartott Tanácselnöki Értekezlete].

2.2. A felülvizsgálati kérelemben vitatott érték számítása

Vagyonjogi ügyekben a felülvizsgálat egymillió forintos értékhatárhoz kötését a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi. III. törvény módosításáról szóló 2005. év CXXX. törvény vezette be, melynek miniszteri indokolása kiemelte, hogy az Alkotmánybíróság többször vizsgálta a felülvizsgálat értékhatárhoz kötésének alkotmányosságát, és sem a kétszázezer forintos, sem az ötszázezer forintos értékhatárt nem találta alkotmányellenesnek [pl.: 286/B/1998. AB határozat (ABH1999., 671.), 787/D/1999. AB határozat (ABH2001., 1090.), 663/D/2000. AB határozat (ABH2003., 1223.)].

A Legfelsőbb Bíróság kimondta, hogy a felülvizsgálati értéknek az egymillió forintos értékhatárt meg kell haladnia, tehát akkor sincs helye a felülvizsgálatnak, ha a felülvizsgálati kérelemben vitatott érték az egymillió forintot eléri ugyan, de azt nem haladja meg. (BH2010. 15.)

A felülvizsgálati érték számításának szabályainál a Pp. visszautal a pertárgyérték számítására vonatkozó rendelkezésekre.

Ennek megfelelően, ha a felperes keresete szerinti döntés meghozatala iránt nyújt be felülvizsgálati kérelmet, akkor a felülvizsgálati érték megegyezik a pertárgyértékkel, illetve amennyiben a jogerős ítélet részben helytadott a keresetnek, akkor a vitatott érték a meg nem ítélt összeggel egyezik meg. Ilyen esetben, ha az alperes él felülvizsgálati kérelemmel, a vitatott érték az ő vonatkozásában a marasztalási összeg, illetve ha a bíróság beszámítási kifogásának vagy viszontkeresetének nem adott helyt, akkor az ennek figyelembevételével megállapított érték.

A 4/2008. évi Polgári jogegységi határozat szerint a Pp. 24. § (2) bekezdése a) pontjának alkalmazása szempontjából a tartási követelés iránti per fogalmába beletartoznak a tartási, életjáradéki, illetve öröklési szerződés teljesítése, módosítása, a tartási (öröklési) szerződés életjáradéki szerződéssé alakítása, valamint a szerződés megszüntetése iránti perek is. A tartási, életjáradéki, valamint az öröklési szerződés érvénytelenségének megállapítására és az érvénytelenség jogkövetkezményeinek alkalmazására irányuló perekben viszont a pertárgy értékét a Pp. 24. §-a (1) bekezdésének általános szabálya alapján kell meghatározni. (…) A tartás mértékének módosítása (felemelése, leszállítása, egyes rész-szolgáltatások megváltoztatása) iránti perben a korábban meghatározott, illetve a keresetben írott követelés közötti különbözet egyéves összege lesz a perérték. (…) A tartási (életjáradéki), valamint az öröklési szerződés megszüntetése iránti perekben tehát a Pp. 24. §-a (2) bekezdésének a) pontja alapján kell a perértéket meghatározni.

A Pp. 24. § (2) bekezdése a) pontjának alkalmazhatóságát a Legfelsőbb Bíróság igyekszik minél szűkebb körre visszaszorítani. A felek gyakran hivatkoznak felülvizsgálati kérelmükben arra, hogy követelésük a Pp. 24. § (2) bekezdése a) pontjának alkalmazási körébe vonható és így értékhatárra tekintet nélküli felülvizsgálatnak van helye. A Legfelsőbb Bíróság Polgári Kollégiumának 2006. évi szeptember 13. napján tartott Tanácselnöki Értekezlete az időszakos szolgáltatás fogalmával kapcsolatban egyhangúlag úgy foglalt állást, hogy „[a]z időszakos szolgáltatás meghatározását … két tartalmi elem: az előre és általában azonos mértékben teljesített (teljesítendő) szolgáltatás határozza meg. E szolgáltatások célja általában a jogosult létfenntartásának biztosítása vagy kiegészítése”. Így például a késedelmi kamat több szempontból sem felel meg ennek a meghatározásnak: nem időszakonként előre kell megfizetni, mivel az a késedelem bekövetkezésével válik esedékessé; mértéke a hatályos szabályok szerint a jegybanki alapkamathoz igazodóan változó; mindemellett nem alimentációs jellegű (Pfv. I. 20 398/2010/4.). (Többlet)használati díj megfizetése iránt folytatott perekben szintén gyakori az arra való hivatkozás, hogy az érvényesített követelés a Pp. 24. § (2) bekezdése a) pontja alá tartozik, ezzel szemben az egységes bírói gyakorlat az ilyen jellegű követeléseket lejárt pénzkövetelésekként kezeli, nem vonja a Pp. 24. § (2) bekezdésének c) pontja alá sem és a felülvizsgálati értéket a Pp. 24. § (1) bekezdése szerint nem az egyévi, hanem a teljes lejárt összeg alapján határozza meg.

A Legfelsőbb Bíróság 2006. szeptember 13. napján tartott Tanácselnöki Értekezlete egyhangúlag úgy foglalt állást, hogy ha egy, a Pp. 24. §-a (2) bekezdésének a) pontja alá vonható igény és egy, a Pp. 24. §-a (2) bekezdésének a) pontja alá nem vonható vagyonjogi igény tárgyában hozott rendelkezést együttesen támad a felülvizsgálati kérelem, de a két igény tárgyának a Pp. 25. § (3) bekezdése szerint számított együttes értéke nem éri el az egymillió forintot, akkor a Pp. 24. §-a (2) bekezdésének a) pontja alá nem vonható vagyonjogi igény tárgyában előterjesztett felülvizsgálati kérelem alakszerű végzéssel történő elutasításának van helye.

A Pp. 271. § (2) bekezdésének második mondata a munkaügyi perben előterjesztett pénzkövetelés tekintetében is értékhatárra tekintet nélkül teremt lehetőséget a felülvizsgálatra. Gyakori, hogy a munkaügyi perben hozott marasztaló határozat alapján folytatott végrehajtási eljárás során indított végrehajtási perekben a felülvizsgálati eljárásban arra hivatkoznak a felek, hogy követelésük munkaügyi perben érvényesített pénzkövetelésnek minősül. A Pp. 349. § (1)–(2) bekezdései tételesen meghatározzák a munkaügyi per fogalmát. A végrehajtási perekben érvényesített követelés akkor sem minősül munkaügyi perben előterjesztett pénzkövetelésnek, ha a végrehajtás munkaviszonnyal összefüggő végrehajtható határozattal indult, mivel a munkaügyi vita a végrehajtási per megindítását megelőzően szükségképpen jogerősen lezárul. Tehát végrehajtási perekben kizárólag akkor van helye felülvizsgálatnak, ha a felülvizsgálati kérelemben vitatott érték az egymillió forintot meghaladja.

Nem vonatkozik továbbá az értékhatártól függő kizárás a közigazgatási jogkörben okozott kár megtérítése iránt indított és az értékpapírból származó jogviszonnyal kapcsolatos perekben előterjesztett felülvizsgálatra.

Dologi jogi perekben a közös tulajdon megszüntetése iránt folytatott pereket érdemes kiemelni a felülvizsgálati érték meghatározásának bonyolultságára tekintettel. Az a PK. 10. számú állásfoglalás meghaladottá nyilvánításáról és a közös tulajdon megszüntetésének egyes kérdéseiről szóló 1/2008. (V. 19.) PK vélemény VIII. f) pontja nyújt iránymutatást a kérdésben: a per tárgyának értéke általában a felperes tulajdoni hányadának, az ingatlan társasházzá alakítása esetében pedig a tulajdonába adni kért lakásnak az értéke. Ha azonban a felperes a közös tulajdonnak természetbeni megosztás útján történő megszüntetése iránt indított perben a tulajdoni hányada értékénél nagyobb értékű dolgot (dologrészt) igényel, a per tárgyának értéke ez a nagyobb érték. Ha pedig a felperes az iránt indít keresetet, hogy a bíróság a közös tulajdon tárgyait vagy azok egy részét megfelelő ellenérték fejében adja az ő tulajdonába, a per tárgyának értéke a tulajdonba adni kért tulajdoni hányad értéke. A jogorvoslati eljárás során a hivatkozott megállapításokat megfelelően kell alkalmazni, tehát ha például az alperes a közös tulajdon megszüntetésének más módja iránt terjeszt elő felülvizsgálati kérelmet, vagy abban a közös tulajdon megszüntetését ellenzi, ilyen esetben felülvizsgálati értékként az őt megillető tulajdoni hányadának, illetve magához váltás esetén annak a tulajdoni hányadnak az értékét kell figyelembe venni, melynek tulajdonába adását kéri.

Ingatlan-nyilvántartási perekben, tekintettel azok dologi jogi jellegére, a pertárgyérték (és így a felülvizsgálati érték) nem tekinthető meg nem határozhatónak, az a Pp. 24. § (2) bekezdés e) pontjának megfelelően az ingatlan értékével egyezik meg.

Végrehajtási igényperben és végrehajtás megszüntetési és korlátozási perben a felülvizsgálati érték megállapítása szempontjából sem alkalmazandó a Pp. 25. § (4) bekezdése, így a végrehajtási költséggel együtt a főkövetelés minden járuléka a felülvizsgálati érték megállapítása szempontjából figyelembe veendő.

3. Felülvizsgálati kérelem benyújtásának helye, határideje, annak számítása. Határidő elmulasztásának igazolása [Pp. 272. § (1) bek.]

A felülvizsgálati határidő a jogerős határozat közlésével veszi kezdetét, és innentől számított 60 napon belül nyújtható be az első fokú határozatot hozó bíróságnál. A Legfelsőbb Bíróság következetes gyakorlata szerint nem szolgálhat igazolás alapjául, ha a felülvizsgálati kérelem azért késett el, mert a felülvizsgálati kérelmet nem az elsőfokú bírósághoz nyújtotta be a felülvizsgálati kérelemmel élő fél. Nem alapozza meg a felülvizsgálati kérelem előterjesztésére előírt hatvannapos határidő elmulasztásának vétlenségét az, ha a késedelem annak a következménye, hogy a jogi képviselővel eljáró fél a kérelmet nem az első fokú határozatot hozó bíróságnál nyújtotta be (BH1996. 437.).

A Legfelsőbb Bíróság a felperesek jogi képviselője mulasztásának kimentésére nem találta méltányolható indoknak a jogi képviselő orvosi igazolással igazolt, rövid ideig tartó betegségét, figyelemmel arra, hogy a következetes ítélkezési gyakorlat szerint a rendszeres jogi képviseletet ellátó ügyvédtől elvárható, hogy megbetegedése idejére helyettesítéséről haladéktalanul gondoskodjon, és a rábízott ügyekben esedékes határidőket ne mulassza el, még akkor sem, ha egyéni ügyvédként, egyedül, alkalmazott nélkül látja el ügyvédi tevékenységét. (Hasonló állásfoglalást tartalmaz pl. a Bírósági Határozatok 1996. évi 595. számú jogesete, a Legfelsőbb Bíróság Fpk. VI. 31 902/1998/5. számú eseti döntése.) Az ügyvéd mulasztásának az előbbiek szerinti szigorú megítélése következik az Ügyvédi Kamarába felvett valamennyi ügyvédre irányadó, a Magyar Ügyvédi Kamarának az ügyvédi hivatás etikai szabályairól és elvárásairól szóló 8/1999. (III. 22.) MÜK szabályzatából, amely azokat az elvárásokat határozza meg, amelyek az ügyvédségbe vetett közbizalom megtartása és a hivatás méltóságának további erősítése érdekében minden ügyvédtől elvárhatók. A szabályzat 13/3. pontja szerint az ügyvéd távolléte esetén büntetőügyben pártfogó ügyvédként vagy ügygondnokként helyettesítéséről köteles gondoskodni, polgári perben – az ügy természetétől függően – intézkedik helyettesítéséről. (EBH2000. 345.)

Az általános szabályokkal szemben felülvizsgálati határidő esetén az igazolás előterjesztésére mindössze harmincnapos objektív jellegű határidő áll rendelkezésre, az igazolási kérelem elbírálása során a Legfelsőbb Bíróság az általános rendelkezések figyelembevételével jár el.

4. Felülvizsgálati kérelem tartalma [Pp. 272. § (2) bek.]

A felülvizsgálati kérelemben – a beadványok általános kellékei mellett – meg kell jelölni a felülvizsgálati kérelemmel támadott határozatot, a felülvizsgálati kérelem alapjául szolgáló jogszabálysértést, valamint azt, hogy a fél a határozat megváltoztatását mennyiben (határozott felülvizsgálati kérelem) és milyen okból (részletes indokolás) kívánja. A felülvizsgálati kérelem kötelező mellékletét képezi a jogi képviselő meghatalmazása is, ha annak csatolására az eljárás korábbi szakaszában nem került sor. A felülvizsgálati kérelmet a beadványokra vonatkozó általános szabályoktól [Pp. 93. § (2) bek.] eltérően kettővel több példányban kell benyújtani, mint ahány fél a perben érdekelve van.

A felülvizsgálati kérelemben pontosan meg kell jelölni azt a jogszabályt, illetve annak rendelkezését, amelyet a jogerős ítélet sért. Ennek hiánypótlási felhívás ellenére történő elmulasztása kizárja a felülvizsgálati kérelem érdemi elbírálását. (BH2001. 46.) A felülvizsgálati kérelemben konkrétan meg kell jelölni a jogszabálysértést, nem elegendő korábbi beadványokra utalni (BH1995. 99. II.).

A felülvizsgálati kérelemben nincs lehetőség új tényekre való hivatkozásra. A Pp. 270. §-ának (1) bekezdése értelmében a jogerős ítélet felülvizsgálatát jogszabálysértésre hivatkozással lehet kérni. A felülvizsgálat korlátozott perorvoslat, amelynek célja annak megvizsgálása: a jogerős határozat megfelel-e a jogszabályoknak vagy sem. A felülvizsgálati kérelemben – szemben a fellebbezéssel [Pp. 235. § (1) bek.] – új tényállításnak, továbbá új bizonyítékokra hivatkozásnak – a Pp. 275. §-a (1) bekezdése szerinti szűk körű okirati bizonyítás kivételével – nincs helye. Ebből következik, hogy olyan tények, amelyek a perben nem kerültek felvetésre, a felülvizsgálati eljárásban a jogszabálysértés alapjaként nem hozhatók fel. (BH1997. 23.) A felülvizsgálati eljárásban olyan új körülményre, amely nem volt a megelőző eljárás tárgya (amelyre vonatkozóan a fél – az első- és másodfokú eljárás során – nem hivatkozott, amelyre nézve bizonyítékait nem jelölte meg) nem lehet hivatkozni (BH2002. 447. II., EBH2002. 653.).

A felülvizsgálati eljárás tárgya kizárólag olyan kérdés lehet, amely az első-, másodfokú eljárásnak is tárgya volt, ezért a felülvizsgálati kérelemben nem lehet új jogcímre hivatkozni. A (…) felülvizsgálati eljárásnak, mint rendkívüli jogorvoslatnak csak az lehet a tárgya, ami a fellebbezési eljárásnak, mint rendes jogorvoslatnak is tárgya volt (BH2007. 52.). A Pp. 270. §-ának (1) bekezdése értelmében felülvizsgálati kérelmet az arra jogosultak kizárólag jogszabálysértésre hivatkozással terjeszthetnek elő. Ebből okszerűen következik, hogy e rendkívüli perorvoslatnak csak olyan téves jogi álláspont vagy mulasztás szolgálhat alapul, amely az eljárás korábbi szakaszaiban is per tárgya volt. Amely kérdéssel ugyanis a korábban eljárt bíróságok erre irányuló kérelem hiányában nem foglalkozhattak, azzal kapcsolatban jogszabálysértést sem követhettek el. Ebből a megfontolásból kiindulva a felülvizsgálati kérelemben a fél sem új jogcímre, sem korábban nem érvényesített beszámítási kifogásra sikerrel nem hivatkozhat. (BH1996. 372.)

Felülvizsgálati kérelem a jogerős ítélet indokolása ellen is előterjeszthető, tehát felülvizsgálati kérelemmel a pernyertes fél is élhet. Nincs olyan jogszabályi rendelkezés, amely a jogerős ítélet indokolása elleni felülvizsgálat lehetőségét kizárná, ezért az ilyen felülvizsgálati kérelem érdemben bírálandó el (BH2000. 456.) Az államigazgatási eljárás szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 73. § (3) bekezdése [ezzel egyezően a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 111. § (3) bekezdése] úgy rendelkezik, hogy a közigazgatási szervet a bírósági ítélet rendelkezései és indokolása is köti, annak tartalmát a megismételt eljárás, és az újabb határozathozatal során köteles figyelembe venni. Ezért az ügyfél számára a közigazgatási perben hozott ítélet indokolása olyan fontos megállapításokat tartalmazhat, amelyek – mint jelen perben is – az elrendelt új közigazgatási eljárás tárgyát, az alkalmazandó jogszabályok körét határolják be, így az ügy érdemére vonatkoznak. (KGD2006. 78.)

5. A felülvizsgálati kérelem hivatalból történő elutasítása [Pp. 273. § (1)–(2) bek.]

A Legfelsőbb Bíróság a felülvizsgálati kérelmet hivatalból elutasítja:

– ha a felülvizsgálat a törvény értelmében kizárt (Pp. 270–271. §);

– azt nem felülvizsgálati kérelem előterjesztésére jogosult nyújtotta be [Pp. 270. § (2) bek.];

– a kérelmet előterjesztő fél megadott lakóhelyéről (székhelyéről) nem idézhető, illetve onnan ismeretlen helyre költözött;

– ha a felülvizsgálati kérelmet elkésetten nyújtották be és igazolási kérelemmel nem éltek vagy azt a bíróság elutasította (Pp. 237. §);

– ha a hiánypótlási kötelezettségének a felülvizsgálati kérelmet előterjesztő nem tett eleget és ezért a felülvizsgálati kérelem érdemi elbírálásra alkalmatlan (Pp. 237. §);

– ha jogi képviselővel a felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél nem rendelkezik jogi képviselővel és a fél pártfogó ügyvédi képviselet engedélyezése iránt sem terjesztett elő kérelmet vagy a megszűnt jogi képviseletének pótlásáról felhívás ellenére nem gondoskodik [Pp. 70/A. § (4) bek.].

A Legfelsőbb Bíróság a jogi képviselő által előterjesztett felülvizsgálati kérelmet akkor is hivatalból elutasítja, ha az nem felel meg a 272. § (2) bekezdésében előírtaknak, vagy ha ennek megfelelő kiegészítése a kérelem benyújtására biztosított törvényes határidőn belül nem történt meg.

A felülvizsgálati kérelmet hivatalból elutasító határozatot a Legfelsőbb Bíróság tanácsban eljárva hozza meg.

A felülvizsgálati kérelmet az eljárás bármely szakaszában elutasítja a Legfelsőbb Bíróság akkor is, ha a felülvizsgálati kérelem megvizsgálásának szakaszában nem észlelte az elutasítási okot.

6. Felülvizsgálati (csatlakozó felülvizsgálati) kérelemhez kötöttség, a jogerős határozatban megállapított tényállás felülmérlegelése [Pp. 275. § (1)–(2) bek.]

6.1. Felülvizsgálati (csatlakozó felülvizsgálati) kérelemhez kötöttség

A felülvizsgálati eljárásban is érvényesül a felek rendelkezési jogát megtestesítő kérelemhez kötöttség elve, a Legfelsőbb Bíróság a jogerős határozatot csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálhatja. A felülvizsgálat rendkívüli perorvoslati jellegéből következően a Legfelsőbb Bíróság csak a felülvizsgálati és csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között, továbbá az ott megjelölt jogszabályok körében vizsgálhatja a jogerős ítélet jogszabálysértő voltát [Pp. 270. § (1) bekezdés, 272. § (2) bekezdés, 275. § (2) bekezdés]. (BH2002. 490.)

Nem érvényesülnek ezek a korlátok, ha a pert hivatalból meg kell szüntetni, vagy ha a határozatot hozó bíróság nem volt szabályszerűen megalakítva, illetve a határozat meghozatalában olyan bíró vett részt, akivel szemben a törvény értelmében kizáró ok áll fenn és mindezek miatt a jogerős, illetve adott esetben az elsőfokú határozat hatályon kívül helyezése szükséges. A jogvita érdemében hozott jogerős ítélet elleni felülvizsgálati kérelem keretei nem kötik a Legfelsőbb Bíróságot, ha a pert a tárgyalás alapján meg kell szüntetni. (…) A (…) a felperesek keresetlevelében előadottakkal az eljáró bíróságok érdemben nem foglalkozhattak volna, mert azt a Pp. 130. §-a (1) bekezdésének h) pontja alapján az elsőfokú bíróságnak idézés kibocsátása nélkül el kellett volna utasítania, illetve az ügy érdemi tárgyalásának kitűzése folytán, a Pp. 157. §-ának a) pontja alkalmazásával, a pert meg kellett volna szüntetnie. (BH1994. 603.)

6.2. Bizonyítás

A felülvizsgálat rendkívüli perorvoslati jellegéből kifolyólag bizonyítás felvételének nincs helye, ezzel is kizárva, hogy második fellebbezésként szolgáljon. A Legfelsőbb Bíróság a rendelkezésre álló okiratok alapján hozza meg döntését. A felek által nem vitatott tényállást a felülvizsgálati eljárásban irányadónak kell tekinteni (BH2006. 165.).

7. Az ügy érdemi elbírálására lényegesen kiható eljárási szabálysértés, a jogszabálysértő határozat hatályon kívül helyezése [Pp. 275. § (3)–(4) bek.]

A Legfelsőbb Bíróság a megtámadott határozatot hatályában fenntartja, ha a felülvizsgálni kért határozat a jogszabályoknak megfelel, vagy olyan eljárási szabálysértés történt, amelynek az ügy érdemi elbírálására lényeges kihatása nem volt.

7.1. Az ügy érdemére kiható lényeges eljárási szabálysértés

Az ügy érdemére kiható eljárási szabálysértésként értékelte a Legfelsőbb Bíróság többek között:

– amikor sem az elsőfokú, sem a másodfokú bíróság nem vizsgálta és ezáltal nem észlelte a fellebbezés előterjesztésének késedelmét (BH2001. 401.);

– amikor a bíróság a korábbi perben hivatalos tudomására jutott tényeket anélkül fogadta el valónak, hogy a hivatalos tudomás forrását megjelölve a felek figyelmét erre felhívta volna (BH2007. 416.);

– amikor a bíróság a fellebbezési tárgyaláson részbizonyítást foganatosított, melynek folytán a megváltási ár alapjául szolgáló forgalmi értéket a szakértő a korábbiakhoz képest eltérően határozta meg, erről a jelen nem levő peres felet a jegyzőkönyv másolatának megküldésével nem tájékoztatta, és a tárgyalást anélkül rekesztette be, hogy a fél részére az észrevételezés jogát biztosította volna (BH1993. 672.);

– amikor olyan tény, egyéb körülmény megállapítását, illetve megítélését vonta a bíróság mérlegelési jogkörébe, amelyhez különleges szakértelem lett volna szükséges (BH1993. 683.);

– amikor a bizonyítási kötelezettséget helytelenül állapította meg a bíróság (BH1994. 85.).

7.2. A jogszabálysértő határozat hatályon kívül helyezése

Amennyiben a felülvizsgálati kérelemmel támadott jogerős határozat jogszabályt sért, ide nem értve az olyan eljárási szabálysértést, melynek az ügy érdemi elbírálására lényeges kihatása nem volt, a Legfelsőbb Bíróság azt egészben vagy részben hatályon kívül helyezi, és ha a döntéshez szükséges tények megállapíthatók, helyette a jogszabályoknak megfelelő új határozatot hoz, egyébként az ügyben eljárt első- vagy másodfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasítja. A másodikként említett esetben a hatályon kívül helyező végzésben a Legfelsőbb Bíróság az új eljárás lefolytatására vonatkozó kötelező utasításokat ad. Amennyiben a Legfelsőbb Bíróság a másodfokú bíróság álláspontjával szemben az első fokú határozatban foglaltakkal ért egyet, a jogerős határozatot hatályon kívül helyezi és az első fokú határozatot helybenhagyja. A Pp. 275. § (4) bekezdése alapján (…) a Legfelsőbb Bíróság felülvizsgálati eljárásban az ügy érdemében nem határozhat, ha a jogerős ítélet éppen azáltal jogszabálysértő, mert mellőzte az ügy tartalmi, érdemi elbírálását. (BH2004. 108.)

A Legfelsőbb Bíróság határoz az előtte folytatott felülvizsgálati eljárásban felmerült költségek viseléséről, azonban abban az esetben, ha az első- vagy másodfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasítja a felülvizsgálati költségek összegét csupán meghatározza, annak viseléséről az új eljárás lefolytatása eredményeképpen az alsóbb fokú bíróság határoz.

8. Perköltségre vonatkozó egyes speciális szabályok a felülvizsgálati eljárásban [Pp. 275. § (5) bek., 78. § (2) bek.]

A Legfelsőbb Bíróság 4/2009. (XII. 14.) PK véleményében részletesen foglalkozott a perköltségről való rendelkezés kérdéséről, ha a bíróság a felülvizsgálati eljárás során részítélettel határoz. Ebben megerősítette a PK 154. számú állásfoglalásában írtakat – a részítélettel eldöntött vitás kérdések természetét és azoknak a még el nem döntött kérdésekkel való összefüggését vizsgálva kell eldönteni azt, hogy a Pp. 77. §-a alapján lehet-e a részítéletben a perköltség felől rendelkezni, vagyis a vitát a részítélettel elintézett kérdések tekintetében a perköltségre kiterjedően is lezárni –, amelyek tehát továbbra is irányadók.

Mindezt azzal egészítette ki, hogy ha a (…) felülvizsgálati eljárásban a Legfelsőbb Bíróság részítéletet bírál felül részítélettel, az általa véglegesen elbírált kérdések vonatkozásában rendelkeznie kell a perköltség viseléséről, feltéve, hogy ez az el nem döntött kérdésekkel való összefüggésre tekintettel lehetséges, és a döntés a perköltségnek a Pp. 75. §-ában meghatározott minden elemére kiterjedhet. Alanyi keresethalmazat esetén a felek egy részét érintő végleges döntésről szóló részítéletben a bíróság köteles dönteni a perköltség viseléséről. Abban az esetben, ha az elsőfokú bíróság (másodfokú bíróság) a véglegesen elbírált kérdések vonatkozásában a részítéletében jogszerűen dönt a perköltség viseléséről, arról (…) a Legfelsőbb Bíróságnak is rendelkeznie kell. Ha a perköltség viseléséről való rendelkezés feltételei a részítélet meghozatalakor nem állnak fenn, a bíróságnak a rendelkezés elmaradását meg kell indokolnia. [A vélemény indokolásából lényeges kiemelni, hogy ilyen esetben annak érdekében, hogy az alsóbb fokú bíróság az eljárást véglegesen befejező határozatában teljeskörűen rendelkezni tudjon a perköltségről, a (…) felülvizsgálati eljárásban hozott határozat indokolásában legalább utalni kell arra, hogy az adott perorvoslati eljárásban is merült fel költség, amelyről a (…) a Legfelsőbb Bíróság a PK 154. számú állásfoglalásra hivatkozással nem határozott.] Abban az esetben, ha (…) a Legfelsőbb Bíróság ítélet elleni perorvoslati kérelem alapján hoz részítéletet – mert a perorvoslati kérelemmel támadott határozat egy részét helybenhagyja (hatályában fenntartja) vagy megváltoztatja, míg más részét hatályon kívül helyezi – a ténylegesen elbírált kérdésekkel összefüggő perköltség viseléséről döntenie kell, és emellett a szükségszerűen részítéletbe foglalt hatályon kívül helyező rendelkezéssel összefüggő perköltség összegét meg kell állapítania. Ha (…) a felülvizsgálati bíróság közbenső ítélet elleni (…) felülvizsgálati kérelmet bírál el közbenső ítélettel, a Pp. 78. §-a (2) bekezdésének értelmében a felmerült – az Itv. 39. §-ának (3) bekezdésében foglaltak alapján meghatározott összegű – perköltség viseléséről döntenie kell, mivel a közbenső ítélet a Pp. 77. §-ának alkalmazásában – a részítélettel megegyezően – ítéletnek minősül. Ha a bíróság közbenső ítélet elleni (…) felülvizsgálati eljárásban a közbenső ítélet megváltoztatásával a keresetet elutasítja, ítélettel határoz, és ebből adódóan a perköltség viseléséről az eljárás minden szakaszára kiterjedően rendelkeznie kell. Ítélet elleni (…) felülvizsgálati eljárásban hozott közbenső ítélet esetében a perköltség – mindkét félre kiterjedő – megállapításának van helye, mert ez a döntés rendszerint együtt jár az első fokú vagy a másodfokú ítélet részbeni hatályon kívül helyezésével, és emiatt a Pp. 252. §-ának (4) bekezdését, illetve a Pp. 275. §-ának (5) bekezdését kell alkalmazni.

I. Felülvizsgálatra jogosultak, a felülvizsgálattal megtámadható határozatok [Pp. 270. § (2)–(3) bek.]

1. Tárgyalást felfüggesztő végzés

A per tárgyalását felfüggesztő végzés nem tekinthető az ügy érdemében hozott végzésnek, ezért ellene nincs helye felülvizsgálatnak. (BH2005. 360. – Legf. Bír. Pfv. E. 20.832/2005.)

A jogvita tárgya, a felülvizsgálni kért végzés

Az elsőfokú bíróság – a másodfokú bíróság jogerős végzésével helybenhagyott – végzésével a per tárgyalását a Fővárosi Bíróság előtt folyamatban lévő per jogerős befejezéséig az 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 152. §-ának (2) bekezdése alapján felfüggesztette.

A jogerős végzés ellen a felperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, kérve a jogerős határozat hatályon kívül helyezését és az elsőfokú bíróságnak az eljárás folytatására történő kötelezését.

A Legfelsőbb Bíróság döntése és indokai

A felülvizsgálati kérelem előterjesztésének jogszabályi feltételei hiányoznak.

A felülvizsgálattal támadott határozatot a másodfokú bíróság 200... december 20. napján hozta meg, ezért a felülvizsgálat megengedhetősége tekintetében a Pp. 2001. évi CV. törvény 9. és 12. §-ával megállapított 270. §-ában és 273. §-a (1) bekezdésében foglalt eljárási szabályok irányadók. A Pp. 270. §-ának (1) bekezdése szerint – a (2) bekezdésben meghatározott feltétel fennállása esetén – jogerős ítélet vagy az ügy érdemében hozott jogerős végzés ellen van helye felülvizsgálatnak.

A felperes által támadott, a per tárgyalásának felfüggesztését helybenhagyó másodfokú határozat nem tekinthető az ügy érdemében hozott jogerős végzésnek. A peres felek között peres eljárás van folyamatban. A per tárgyalásának a felfüggesztése nem egy külön eljárás tárgya, hanem a peres eljárás része. Az ügy érdemére annak eldöntése tartozik, hogy a felperes keresete alapos-e. Ebben a kérdésben az ügy érdemében a bíróság még nem határozott. A támadott, a peres eljárás során hozott végzés ellen a Pp. 270. §-ának (1) bekezdése szerint nincs helye felülvizsgálatnak.

A Legfelsőbb Bíróság ezért a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 273. § (1) és (5) bekezdése szerint elutasította.

Összegzés

A per tárgyalásának a felfüggesztése nem egy külön eljárás tárgya, hanem a peres eljárás része. Az ügy érdemére annak eldöntése tartozik, hogy a felperes keresete alapos-e. Ebben a kérdésben az ügy érdemében a bíróság még nem határozott. A támadott, a peres eljárás során hozott végzés ellen a Pp. 270. §-ának (1) bekezdése szerint nincs helye felülvizsgálatnak.

2. Perfeljegyzés iránti kérelmet elbíráló végzés

Nincs helye felülvizsgálati kérelemnek a per megindításának az ingatlan-nyilvántartásba történő feljegyzése iránti kérelmet elbíráló jogerős végzés ellen akkor sem, ha a végzésben a másodfokú bíróság olyan jogi álláspontot foglalt el, amelyből az ingatlan tulajdonjogára vonatkozó kereset megalapozatlansága is kitűnik. (BH2005. 325. – Legf. Bír. Gfv. E. 30.102/2005.)

A jogvita tárgya, a felülvizsgálni kért végzés

A felperes keresetében elsődlegesen 300 000 000 Ft és járulékai megfizetésére kérte kötelezni az alperest. Másodlagosan annak megállapítását kérte, hogy az alperes tulajdonában álló ingatlanon az 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 134. § (1) és 137. § (3) bekezdése alapján a felperes – a tulajdonát képező anyagok beépítése folytán – tulajdoni hányadot szerzett és a peres felek között közös tulajdon keletkezett. Kérte továbbá a földhivatal megkeresését a per megindítása tényének ingatlan-nyilvántartásba történő feljegyzése iránt.

Az elsőfokú bíróság végzésében az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény (a továbbiakban: Inytv.) 64. §-a (1) bekezdésének b) pontja alapján elrendelte a földhivatal megkeresését a perindítás tényének feljegyzése végett.

Az alperes fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság végzését megváltoztatta, a perfeljegyzési kérelmet elutasította és elrendelte a perbeli ingatlanra a perfeljegyzés törlését. Megállapította, hogy a felperes nem a Ptk. 137. § (3) bekezdése szerinti, idegen ingatlanon saját érdekében épületet létrehozó ráépítőként, hanem szerződés alapján építési vállalkozóként végzett építési munkákat, ezért nem állnak fenn a perfeljegyzésnek az Inytv. 64. § (1) bekezdés b) és c) pontjában írt feltételei.

A jogerős végzés ellen – az 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 3. § (1) bekezdésének, valamint az Inytv. 64. § (1) bekezdés b) pontjának megsértésére mint jogszabálysértésre hivatkozással – a felperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, kérve a jogerős végzés megváltoztatását és a perfeljegyzés iránti kérelmének megfelelő döntés meghozatalát. Álláspontja szerint a felülvizsgálni kért végzés a per tárgyának kérdésében rendelkezik, ezért az ügy érdemére vonatkozik. A másodfokú bíróság – megsértve a Pp. 3. § (1) bekezdését – a végzés meghozatalakor a másodlagos kereseti kérelmet érdemben bírálta el, holott az Inytv. 64. § (1) bekezdés b) pontja szerint csak azt vizsgálhatta volna, hogy a per érinti-e az ingatlan tulajdonjogát.

A Legfelsőbb Bíróság döntése és indokai

A felülvizsgálati kérelem törvényi feltételei hiányoznak.

A Pp. 270. §-ának (1) bekezdése értelmében a jogerős ítélet vagy az ügy érdemében hozott jogerős végzés felülvizsgálatát lehet kérni. Azt, hogy az egyes eljárások tekintetében mi tekinthető érdemi határozatnak, az adott eljárást szabályozó törvény dönti el.

A felperes peres eljárást indított, amelyben módosított keresetében másodlagosan annak megállapítását is kérte, hogy az I. r. alperes tulajdonában lévő épületen, a vállalkozási szerződés alapján a felperes tulajdonát képező anyagok beépítése folytán közös tulajdon keletkezett. Az ügy érdemi eldöntését a perbe vitt anyagi jogi igény elbírálása jelenti, amely a Pp. 212. §-ának (1) bekezdése szerint ítélettel dönthető el.

A felperes a peres eljárásban kérelmet terjesztett elő a per megindítása tényének az ingatlan-nyilvántartásba történő feljegyzése iránt is. E kérelem alapján a bíróság abban a kérdésben határoz, hogy a felek között olyan tárgyú per van-e folyamatban, amelynek a feljegyzésére az 1997. évi CXLI. tv. 64. §-ának (1) bekezdése lehetőséget ad. E kérelem felőli döntés azonban nem minősül az ügy érdemében hozott határozatnak, mert a kérelem elbírálása nem külön eljárás tárgya, hanem a peres eljárás része, amely peres eljárásnak a tárgya, azaz az ügy érdemi kérdése a közös tulajdon keletkezése.

A bíróság az ingatlan-nyilvántartás tartalmát, a tulajdonjogot érintő kérdésben ítélettel határoz. Nem teszi tehát a végzést az ügy érdemében hozott határozattá az a körülmény, hogy a másodfokú bíróság a kérelmet elbíráló végzésében olyan jogi álláspontot foglalt el, amelyből az ingatlan tulajdonjogára vonatkozó kereset megalapozatlansága is kitűnik. Anyagi jogerő csak a keresettel érvényesített jog tárgyában hozott ítélethez fűződik.

A kifejtettekre tekintettel a perfeljegyzési kérelmet elutasító végzés nem minősül az ügy érdemében hozott végzésnek, ezért a felülvizsgálati kérelmet a Legfelsőbb Bíróság a Pp. 273. §-ának (1) bekezdése alapján elutasította.

Összegzés

A per megindítása tényének az ingatlan-nyilvántartásba történő feljegyzése iránti kérelem alapján a bíróság abban a kérdésben határoz, hogy a felek között olyan tárgyú per van-e folyamatban, amelynek a feljegyzésére az 1997. évi CXLI. tv. 64. §-ának (1) bekezdése lehetőséget ad. E kérelem felőli döntés azonban nem minősül az ügy érdemében hozott határozatnak, mert a kérelem elbírálása nem külön eljárás tárgya, hanem a peres eljárás része, amely peres eljárásnak a tárgya, azaz az ügy érdemi kérdése a közös tulajdon keletkezése.

3. Részletfizetés iránti kérelmet elbíráló végzés

Nem terjeszthető elő felülvizsgálati kérelem a marasztaló határozat jogerőre emelkedése után előterjesztett részletfizetési kérelem tárgyában hozott jogerős végzés ellen. (BH2004. 375. – Legf. Bír. Gfv. E. 30.136/2004.)

A jogvita tárgya, a felülvizsgálni kért végzés

Az elsőfokú bíróság a jogerős ítélettel meghatározott fizetési kötelezettség teljesítésére az alperes által – az ítélet jogerőre emelkedését követően – előterjesztett részletfizetési kérelmet végzéssel elutasította.

Az alperes fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság végzését megváltoztatta és az alperes részére a jogerős ítéletben foglalt 1 100 000 Ft tőke, 3 900 000 Ft-nak 1995. október 11-jétől kifizetésig járó évi 38%-os késedelmi kamata, 3 879 456 Ft-nak 1995. február 1-jétől 1995. október 10-éig járó, évi 35%-os kamata, valamint 345 000 Ft perköltség megfizetésére havi 10 000 Ft-os részletfizetést engedélyezett akként, hogy az első részlet 2004. március 5. napjáig, a további részletek a soron következő hónapok 5. napjáig esedékesek azzal, hogy egy részlet elmulasztása esetén az egész tartozás egy összegben válik esedékessé.

A jogerős végzés ellen a felperes a Pp. 270. §-a (2) bekezdésének b), valamint bb) pontjára hivatkozva felülvizsgálati kérelmet nyújtott be, kérve a részletfizetést engedélyező jogerős végzés hatályon kívül helyezését és a részletfizetési kérelmet elutasító elsőfokú végzés helybenhagyására irányuló döntés meghozatalát.

A Legfelsőbb Bíróság döntése és indokai

A felülvizsgálati kérelem előterjesztésének jogszabályi feltételei hiányoznak.

A Pp. 270. §-a (1) bekezdése szerint jogerős ítélet vagy az ügy érdemében hozott jogerős végzés felülvizsgálatát lehet kérni a Legfelsőbb Bíróságtól. Sem a részletfizetést engedélyező, sem a részletfizetési kérelmet elutasító jogerős végzés nem minősül az ügy érdemében hozott határozatnak. A polgári ügy érdemében a döntés a jogerős ítélet meghozatalával megszületett. A Pp. 217. §-ának (3) bekezdése szerinti kérelem elbírálása nem tekinthető új eljárásnak, a meghozott határozat az ügy érdemét nem érinti.

A Pp. 270. §-a (3) bekezdésének b) pontja is akként rendelkezik, hogy nem tekinthető az ügy érdemi elbírálására kihatónak különösen az a jogszabálysértés, amely a határozatnak a részletfizetés engedélyezésével kapcsolatos rendelkezését érinti.

A felülvizsgálati kérelem nem felel meg a törvényi feltételeknek, ezért azt a Legfelsőbb Bíróság a Pp. 270. §-ának (1) bekezdése alapján hivatalból elutasította.

Összegzés

Sem a részletfizetést engedélyező, sem a részletfizetési kérelmet elutasító jogerős végzés nem minősül az ügy érdemében hozott határozatnak. A polgári ügy érdemében a döntés a jogerős ítélet meghozatalával megszületett. A Pp. 217. §-ának (3) bekezdése szerinti kérelem elbírálása nem tekinthető új eljárásnak, a meghozott határozat az ügy érdemét nem érinti.

4. Fellebbezést hivatalból elutasító végzés

Nincs helye felülvizsgálatnak a fellebbezést hivatalból elutasító elsőfokú végzést helybenhagyó másodfokú határozat ellen. (BH2006. 368. – Legf. Bír. Gfv. IX. 30.183/2006.)

A jogvita tárgya, a felülvizsgálni kért végzés

A másodfokú bíróság jogerős végzésével helybenhagyta az elsőfokú bíróságnak a II. és III. r. alperesek ítélet elleni fellebbezését – a fellebbezési illeték hiányos lerovása miatt – az 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 237. §-a alapján elutasító végzését.

A jogerős végzés ellen a II. és III. r. alperesek nyújtottak be felülvizsgálati kérelmet, kérve annak hatályon kívül helyezését.

A Legfelsőbb Bíróság döntése és indokai

A felülvizsgálati kérelem előterjesztésének jogszabályi feltételei hiányoznak.

A felülvizsgálattal támadott határozatot a másodfokú bíróság 2006. február hó 2. napján hozta, ezért a 2005. évi CXXX. törvény 22. §-ának (2) bekezdése értelmében a felülvizsgálatra a Pp. 2005. évi CXXX. törvény 14. §-ával megállapított 270–273. §-aiban foglalt eljárási szabályok az irányadók.

A Pp. 270. §-ának (2) bekezdése szerint jogerős ítélet vagy az ügy érdemében hozott jogerős végzés felülvizsgálatának van helye. A II–III. rendű alperesek által támadott, a fellebbezést hivatalból elutasító elsőfokú határozatot helybenhagyó másodfokú végzés – a Pp. 212. § (1) bekezdése értelmében – nem tekinthető az ügy érdemében hozott jogerős végzésnek, ezért felülvizsgálattal nem támadható.

A másodfokú bíróságnak a fellebbezést hivatalból elutasító végzése elleni felülvizsgálatot a korábban hatályos törvényi rendelkezések tették lehetővé. A Pp. módosításáról szóló 1997. évi LXXII. törvény 34. §-a (2) bekezdésének az 1998. évi LXXI. törvény 1. §-ával megállapított rendelkezése szerint a másodfokú bíróságnak a fellebbezést hivatalból elutasító végzése ellen felülvizsgálatnak van helye a 34. § (3) bekezdésében meghatározott külön törvény hatálybalépéséig, vagyis az 1999. évi CX. törvény 164. §-ának (1) bekezdését módosító 2002. évi XXII. törvény 7. §-ában meghatározott 2003. július 1. napjáig, az ítélőtáblák működésének megkezdéséig. A fellebbezési szakban eljáró másodfokú bíróságnak az a végzése, amellyel az elsőfokú bíróság fellebbezést elutasító végzését helybenhagyta, a korábbi jogszabályok szerint sem volt felülvizsgálattal támadható.

A jelen perben az eljárás 2005. január 31-én indult, és mert a jogerős végzés a jogvita érdemében nem határozott, felülvizsgálati kérelem előterjesztésének a Pp. 270. §-a (2) bekezdése alapján nincs helye. A Legfelsőbb Bíróság ezért a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 273. § (2) bekezdésének a) pontja alapján elutasította.

Összegzés

A fellebbezési szakban eljáró másodfokú bíróságnak az a végzése, amellyel az elsőfokú bíróság fellebbezést elutasító végzését helybenhagyta, a korábbi jogszabályok szerint sem volt felülvizsgálattal támadható. A jelen perben az eljárás 2005. január 31-én indult, és mert a jogerős végzés a jogvita érdemében nem határozott, felülvizsgálati kérelem előterjesztésének a Pp. 270. §-a (2) bekezdése alapján nincs helye.

5. Ítélet kiegészítése iránti kérelmet elutasító végzés

Az ítélet kiegészítése iránti kérelmet végzéssel kell elutasítani; e végzést helybenhagyó másodfokú végzés felülvizsgálattal nem támadható. (BH2008. 302. – Legf. Bír. Pfv. I. 20.770/2007.)

A jogvita tárgya, a felülvizsgálni kért végzés

Az elsőfokú bíróság – hatályos fellebbezéssel nem támadott – jogerős ítéletével arra kötelezte az alperest, hogy a P., K. u. 44. szám alatti ingatlannak – az utcáról belépve a kapualjban jobb kéz felől eső, két ajtón keresztül megközelíthető – egy szoba, előszoba, valamint alagsori helyiségekből álló 3. számú lakrészét – a háztartásához tartozó családtagjával együtt – 15 napon belül ingóságaitól kiürítve, a lakrészhez tartozó kulcs egyidejű átadása mellett – bocsássa a felperes birtokába. Kötelezte továbbá az alperest arra is, hogy a felperesnek – 2004. március 29. napjától kezdődően az ingatlanrész kiürítéséig – fizessen meg havi 2500 forint használati díjat.

A felperes a jogerős elsőfokú ítélet kiegészítését kérte – egyebek mellett – azzal, hogy kötelezze a bíróság az alperest a perbeli pajtaépület bal oldali részének birtokba adására.

Az elsőfokú bíróság kiegészítő ítéletet hozott, amellyel arra kötelezte az alperest, hogy a perbeli ingatlanhoz tartozó pajtaépület bal oldali részét – 15 napon belül, ingóságaitól kiürítve, a kulcs egyidejű átadása mellett – bocsássa a felperes birtokába. A továbbiakban úgy rendelkezett: ezt „… meghaladóan a bíróság a felperes kérelmét elutasítja.”

A felperes fellebbezésében a kiegészítés iránti kérelmét elutasító rendelkezést támadta, és annak megváltoztatásával a kiegészítés iránti kérelme teljes egészében történő teljesítését igényelte.

A másodfokú bíróság kiegészítő ítéletet hozva „… a városi bíróság kiegészítő ítéletét – fellebbezett részében – helybenhagyta.” Határozata indokolásában kiemelte: „… a jogorvoslatra nyitva álló időben előterjesztett fellebbezés folytán a másodfokú eljárás tárgya az volt, hogy az elsőfokú ítélet a felperes által kért további részekkel kiegészíthető-e vagy sem.” Részletes indokát adta annak, hogy miért nincs jogi lehetőség az elsőfokon jogerőre emelkedett ítélet felperes által kért kiegészítésére.

A másodfokú bíróság „kiegészítő ítélete” ellen a felperes élt felülvizsgálati kérelemmel, amelyben annak hatályon kívül helyezését és az elutasított kiegészítés iránti kérelmének helyt adó határozat meghozatalát kérte.

Az alperes nem nyilatkozott a felperes felülvizsgálati kérelmében foglaltakra.

A Legfelsőbb Bíróság döntése és indokai

A felülvizsgálati kérelem az alábbiak miatt érdemben nem bírálható el.

A bíróság a per érdemében ítélettel, a per során felmerült minden más kérdésben végzéssel határoz [1952. évi III. tv. (a továbbiakban: Pp.) 212. § (1) bek.]. Az ítéletben foglalt döntésnek ki kell terjednie a perben érvényesített valamennyi kereseti kérelemre [Pp. 213. § (1) bekezdés]. Az ítélet kiegészítését – annak közlésétől számított tizenöt nap alatt – bármelyik fél kérheti, ha a bíróság valamely kereseti kérelem felől nem határozott [Pp. 225. § (1) bek.]. Ha a bíróság az ítélet kiegészítése iránti kérelemnek helyt ad, kiegészítő ítéletet hoz, ellenkező esetben a kérelmet végzéssel elutasítja [Pp. 225. § (4) bek.].

Az előzőekből okszerűen következik: a másodfokú bíróságnak észlelnie kellett volna, hogy az elsőfokú bíróság kiegészítő ítéletében foglalt az a rendelkezés, amellyel a bíróság a felperes alaptalannak tekintett kiegészítés iránti kérelmét elutasította, olyannak minősül, amelyről végzéssel kell határozni. A másodfokú bíróság helyes eljárása az lett volna, ha az elutasító „kiegészítő ítélet”-i rendelkezést támadó felperesi fellebbezés érdemi elbírálása kapcsán – az elsőfokú bíróság rendelkezését végzésbe foglaltnak tekintve – ugyancsak végzés formájában hagyja helyben. A Legfelsőbb Bíróság ezért a másodfokú bíróság kiegészítő ítéletét mint a kiegészítés iránti kérelmet elutasító határozatot helybenhagyó végzést bírálta felül.

A polgári perben – a Pp. 270. § (2) és (3) bekezdésében, valamint a Pp. 212. § (1) bekezdésében foglaltak együttes értelmezéséből következően – csak az ügy érdemében hozott jogerős ítélet (rész-, közbenső és kiegészítő ítélet) és a törvényben tételesen meghatározott jogerős végzések ellen van helye felülvizsgálati kérelemnek. Az ítélet kiegészítése iránti kérelmet elutasító végzés nem tartozik az említett határozatok körébe. A Legfelsőbb Bíróság emiatt a felperesnek az általa sérelmezett – végzésnek minősülő – jogerős másodfokú határozat elleni felülvizsgálati kérelmét – a Pp. 273. § (2) bekezdés a) pontjára alapítottan – hivatalból elutasította.

Összegzés

A Pp. 270. § (2) és (3) bekezdésében, valamint a Pp. 212. § (1) bekezdésében foglaltak együttes értelmezéséből következően – csak a jogerős ítélet (rész-, közbenső és kiegészítő ítélet) és az ügy érdemében hozott jogerős végzések ellen van helye felülvizsgálati kérelemnek. Az ítélet kiegészítése iránti kérelmet elutasító végzés nem tartozik az említett határozatok körébe.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.