Györkös Tivadar

Tűzvédelem

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2011

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@complex.hu

www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

Felelős szerkesztő: Olajos Rita

Olvasószerkesztő: Tárnok Irén

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

ISSN 2060-8047
ISBN 978 963 295 017 4

Jelzőszám: KK-001P0-1916

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.
A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Györkös Tivadar

Tűzvédelem

KISKÖNYVTÁR A BIZTONSÁGRÓL

Szerző:
Györkös Tivadar

Lektor:
Dr.Váró György

A kézirat lezárva:
2009. március 31.

A kötet a CompLex Kiadó Kft. és az AIB-Vinçotte Hungary Kft. szakmai együttműködésében készült.

© Györkös Tivadar, Budapest, 2009

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2012

A CompLex Kiadó Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

Tartalom

A szerzőről

Bevezető

1. A tűzvédelmi törvény célja, fogalma

1.1. Tűzvédelem jogi fogalmi rendszere

1.2. Tűzvédelmi alapelvek

2. A tűzvédelmi törvény, végrehajtási rendeletek

2.1. Tűzvédelemre vonatkozó szabályok rendszere

2.2. Tűzvédelmi törvény

2.3. Kormányrendeletek a tűzvédelmi törvény végrehajtására

2.4. A tűzvédelmi hatósági és szakhatósági jogkörök rendszere

2.4.1. A szakhatósági közreműködés

2.5. A tűzvédelem szankciórendszere

2.5.1. Büntetési szankciók a Büntető Törvénykönyv szerint

2.5.2. Szabálysértés

2.5.3. Tűzvédelmi bírság

2.5.4. 218/1999. (XII. 28.) Kormányrendelet az egyes szabálysértésekről (kivonat)

2.5.4.1. Tűzvédelmi szabálysértés

2.5.5. 180/1998. (XI. 6.) Kormányrendelet (kivonat)

2.5.6. Szabványok

3. Tűzvédelmi szakmai fogalmak

4. Tevékenység megkezdése előtti tűzvédelmi követelmények

4.1. Tevékenység tűzveszélyessége

4.1.1. Anyagok

4.1.1.1. Az anyagok tűzveszélyességi osztályba sorolásának szabályai

4.1.1.2. Éghető folyadékok veszélyességi osztályai

4.1.1.3. Az éghető cseppfolyós anyagok égési jellemzői

4.1.2. A technológia tűzveszélyessége

4.1.2.1. Technológia, rendeltetés tűzveszélyességi osztályba sorolása

4.1.3. Egyéb tényezők

4.1.4. Az építmények tűzveszélyességi osztályba sorolása

4.2. Engedélyeztetési eljárás tűzvédelmi követelményei

4.2.1. Tervkészítés tűzvédelmi követelményei

4.2.1.1. Általános követelmények

4.2.1.2. A szakhatósági konzultáció és az egyeztetés

4.2.2. Tűzvédelmi műszaki leírás

4.2.3. Tűzvédelmi szakhatósági állásfoglalás

4.2.4. Eltérési engedélyeztetési eljárás

4.2.4.1. Felmentés jogszabályi előírás megtartása alól

4.2.5. Építési engedélyeztetési eljárás

4.2.6. Építési engedély kiadása

5. Az építmények létesítésére vonatkozó tűzvédelmi szabályok

5.1. Kivitelezésben részt vevők feladatai

5.2. A létesítmények tűzállósági követelményei

5.3. Létesítmény tűzterhelése

5.4. Villámvédelem

5.5. Tűzjelzés

5.6. Éghető folyadék tárolása és szállítása 300 literig

5.6.1. Tárolás szabadon

5.6.2. Tárolás szekrényben

5.6.3. Együttes tárolás

5.7. Tűzoltósági beavatkozás feltételei

5.7.1. Megközelítés, tűzoltósági felvonulási terület

5.7.2. Oltóvízellátás

5.7.2.1. Vízvezeték-hálózatból (saját hálózat vagy szolgáltatói hálózat)

5.7.2.2. Víztároló medencéből, tartályból

5.7.2.3. Kútból

5.7.2.4. Felszíni vízből (folyó, patak, tó)

5.7.3. Hő és füst elleni védelem

5.7.4. Tűzoltósági kulcsszéf

5.7.5. Tűzoltósági beavatkozási központ

5.7.6. Tűzoltósági rádióerősítő

5.8. Tűzszakaszolás, tűzgátló elválasztás

5.9. Létesítmények kiürítésének feltételei

5.9.1. A kiürítés megengedett időtartama

5.9.2. A kiürítés első szakaszának számítása

5.10. Épületgépészet tűzvédelme

5.10.1. Tüzelő-fűtő berendezések

5.10.2. Szellőzőberendezések

5.11. Kiürítési útvonalak, tűzvédelmi eszközök jelölése

5.11.1. A menekülési útvonaljelzések telepítési magassága

5.11.1.1. Magasan telepített biztonsági jelek

5.11.1.2.  Alacsonyan telepített biztonsági jelek

5.11.1.3. Középmagasan telepített biztonsági jelek

5.12. Tűzoltó készülékek, tűzoltó felszerelések

5.13. Automatikus tűzjelző, tűzoltó berendezés

5.13.1. Tűzoltó rendszerek telepítése

5.13.2. Automatikus tűzjelző berendezés telepítése

5.13.2.1. Létesítési, engedélyezési kötelezettség

5.13.2.2. Védelemből kihagyható területek

5.13.3. Automatikus tűzjelző berendezés ellenőrzése, karbantartása

5.13.3.1. Dokumentációkezelés

5.13.3.2. Ellenőrzések

5.14. Hasadó-nyíló felületek

5.14.1. Hasadó-nyíló felület számítása

5.14.2. Hasadó-nyíló felületként alkalmazható szerkezetek

5.14.3. Másodlagos robbanás elleni védelem

5.14.4. A lefúvatás környezetének védelme

5.14.5. Az épületszerkezetekre ható terhelések

5.14.6. Kivételek

6. Építmények és szabadterek használati szabályai

6.1. Gazdálkodó szervezetek általános feladatai

6.2. Tűzvédelmi szervezet

6.3. Tűzvédelmi szabályzat, tűzriadó terv

6.3.1. A szabályzatnak tartalmaznia kell

6.4. Tűzvédelmi oktatás, tűzvédelmi szakvizsga és tűzvédelmi képesítési követelmények

6.5. Tűzveszélyes tevékenység

6.6. Dohányzás

6.7. Tárolás, raktározás

6.8. Szállítás, vontatás, gépjárművek

6.8.1. Szállítás

6.8.1.1. Éghető folyadékok tárolása és szállítása 300 literig

6.8.1.2. Üzemen belüli csővezetéki szállítás

6.8.1.3. Palack szállítása, mozgatása

6.8.2. Járművek

6.9. Világító- és elektromos berendezések

6.9.1. Középmagas, magas épületek speciális szabályai

6.10. Gépészeti vezetékek, aknák, szellőztetés

6.10.1. Aknák

6.10.2. Csatornahálózat

6.11. Tüzelő- és fűtőberendezés rendszerek, égéstermék-elvezetés

6.11.1. Tüzelő- és fűtőberendezések

6.11.2. Kémény, füstcsatorna és füstelvezetés

6.12. Villám és sztatikus feltöltődés elleni védelem

6.13. Tűzoltó készülékek, tűzoltó felszerelések

6.14. Automatikus tűzjelző és oltóberendezés

7. Tűzvédelmi felülvizsgálatok

8. Létesítményi tűzoltóság

9. A tűzvédelmi ellenőrzés

9.1. Az ellenőrzésről általában

9.2. A létesítmények tűzvédelmi hatósági ellenőrzése

9.2.1. A tűzvédelmi ellenőrzési hatáskör és illetékesség

9.2.2. Értesítés a tűzvédelmi ellenőrzés megtartásáról

9.2.3. Az ellenőrzést végző tűzoltó jogai

9.2.4. Az ellenőrzött ügyfél legfontosabb jogai és kötelességei

9.2.5. A gazdálkodó szervek belső tűzvédelmi ellenőrzése

Jogszabálygyűjtemény

Irodalomjegyzék

A szerzőről

Györkös Tivadar 23 éves kora óta szoros kapcsolatban áll a tűzvédelmi munkával. A tűzvédelemben az összes létrafokot megjárta, mivel vonulós tűzoltóként kezdte a szakmai munkát. Az évek során a BM TOP állományába került, ahol a megyei és városi parancsnokságok munkájának ellenőrzése volt a feladata. Tízéves hivatásos munkáját feladva egy országos hálózattal rendelkező banknál mint tűzvédelmi vezető folytatta tűzvédelmi karrierjét. Jelenleg a tűzvédelemmel kapcsolatos feladatokat mint tűzvédelmi szakértő, vállakozó látja el, annak minden áldásával és átkával együtt.

Bevezető

Az elmúlt évek során átalakult tűzvédelmi, tűzmegelőzési szakma, a gazdasági és etikai környezet negatív változása ellenére eredményesen küzd azért, hogy saját területén érvényt szerezzen a szakmai követelményeknek. Ebben a munkában a hivatásos tűzoltók, a vállalati tűzvédelmi vezetők, előadók és a tűzvédelem területén vállakozóként dolgozók közösen vesznek részt. Az Ő munkájuknak köszönhetjük, hogy a pénz oltárán még nem sikerült teljes mértékben feláldozni azokat az erdményeket, amelyeket az elődök elértek. Nagyon sokan a tulajdonosi szemlélet erősödésétől várták, hogy gondoskodni fognak a tűz elleni védekezésről. Sajnos a gyakorlat nem váltotta be a hozzá fűzött reményeket. A beruházások élénkülése, a korszerű technikák beáramlását viszont gyorsította a fejlett eszközök, rendszerek terjedését, mivel ezek beépítésével biztosították a tűzvédelmi előírások megvalósulását.

Az elmúlt időszak eredményeként a mai magyar tűzvédelem megfelel az Európai Közösség tűzvédelmi normarendszerének. Ennek megfelelően, az anyagi javak védelme elé került az élet védelme. Az európai uniós szabályozási rendszer egyrészt kedvezően hatott, mivel keretei között szabadon lehet gondolkodni. Ez az előny egyben a hátrány is, mivel megszűntek az eddigi jogszabályi kapaszkodók. A tervezőknek, szakértőknek, gyakorló szakembereknek el kell gondolkodniuk, és megoldási javaslatokat kell adniuk az adott problémára.

Sok esetben a hatóságok szakemberei is nehéz helyzetbe kerülnek, mivel a részükre bemutatott megoldásoknál nagyon sok esetben a biztos, ami biztos elvet alkalmazva olyan megoldások felé terelték az elképzeléseket, amelyek túlzásnak tűnnek, főleg, ha a reális veszély és a befektetési volumen szempontjából is megvizsgáljuk az ügyeket.

A könyv megírásának idején a gazdasági környezet alakulása nem teremti meg a tűzvédelmi feladatok megvalósításának legideálisabb feltételeit. Ez teszi indokolttá, hogy a magyar jogrendszer bonyolult útvesztőjében eligazítást, gyakorlati segítséget nyújtson. A közigazgatás, a bürokrácia a gazdaság szereplői részére elviselhetetlen terheket jelent – nem átlátható, kiszámíthatatlan. A hivatalokban dolgozók részére is megoldhatatlan feladatokat jelent a jogszabályi rendszer alkalmazása. A felesleges irattologatás miatt olyan mennyiségű iratanyag keletkezik, aminek feldolgozása, megfelelő színtű elintézése szinte lehetetlen.

E könyv célja gyakorlati ismeretet nyújtani, támpontot adni a feladat megoldásához, hogy a leggyakrabban felvetődő problémák, helyzetek megoldása ne okozzon gondot. Segíteni szeretnénk azoknak a kis- és középvállalkozóknak, akik meg szeretnék ismerni vállalkozásuk kötelező tűzvédelmi feladatait, kötelezettségeit. Azoknak, akik méretük és lehetőségük miatt vállalkozás keretében biztosítják a tűzvédelmüket, de tudni szeretnék, melyek azok a feladatok, amelyeket meg kell oldani, és mit várhatnak el szakszerű teljesítésként.

Hasznos segítség lehet a kezdő tűzvédelmi szakembereknek abban, hogy egyszerű és átlátható módon ismerjék meg azokat a tűzvédelmi feladatokat, amelyek a napi munkában felmerülnek. A gyakorló, tapasztalt tűzvédelmi szakemberek is haszonnal forgathatják a könyvet, ellenőrizhetik, hogy ismeretük megfelel-e a hatályos jogszabályi környezetnek. Ajánljuk az önkormányzatok, hivatalok munkavállalói számára is, mert nagy leterheltségük mellett minimális erőráfordítással birtokába juthatnak az aktuális szabályoknak. Végül, de nem utolsósorban fontos tananyag az oktatásban, hisz megismertet a leggyakrabban használt feladatokkal, és bemutatja a megvalósítás lehetséges útját.

1. A tűzvédelmi törvény célja, fogalma

1.1. Tűzvédelem jogi fogalmi rendszere

A tűzvédelem mint alapvetően az emberi élet védelmére megalkotott védekezési mechanizmus az emberi alapjogok biztosításán alapul, és ehhez eszközként felhasználja a környezet kialakításának szabályozását. Az ember történelme során megtanulta, hogy a tűz jó barát, ugyanakkor nem megfelelő bánásmód esetén ellenség is lehet. Az emberi alapjogok biztosítását a Magyar Köztársaság alkotmánya tartalmazza, ami alapot szolgáltatott a legfelső irányító szervezetnek a megfelelő környezetet biztosító jogi szabályozásra.

Ezek a következő gondolatok:

8. § (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.

18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.

54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.

70/C. § (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy gazdasági és társadalmi érdekeinek védelme céljából másokkal együtt szervezetet alakítson vagy ahhoz csatlakozzon.1

Az Országgyűlés az alkotmányból és a nemzetközi szerződésekből eredő feladatok teljesítése érdekében az élet- és vagyonbiztonságot veszélyeztető tüzek megelőzése, a tűzeseteknél, a műszaki mentéseknél való segítségnyújtás és a tűz elleni védekezésben részt vevők jogainak, kötelezettségeinek, valamint a védekezés szervezeti, irányítási rendjének, személyi, tárgyi és anyagi feltételeinek szabályozására...2 megalkotta a Tűzvédelmi törvényt (továbbiakban: Ttv.).

A Ttv. megalkotásának időpontjában a gazdasági szerkezet átalakulása a csúcspontján tartott, a korábbi gyakorlatban megszokott sémák már nem voltak alkalmazhatók, tehát égető szükség volt az új feltételeknek megfelelő, tág és szerteágazó területeket érintő, keret jellegű szabályozás megalkotására.

A Ttv. 4. § számos fogalmat meghatároz, s a végrehajtási rendeletek természetesen meghatároznak újabb értelmező kategóriákat is. Ezek a kategóriák együtt alkotják a tűzvédelmi jogi fogalomrendszert, ami biztosítja az egyértelmű fogalmazást és az azonos tartalmat.

Tűz (tűzeset): az az égési folyamat, amely veszélyt jelent az életre, a testi épségre vagy az anyagi javakra, illetve azokban károsodást okoz.

Tűz elleni védekezés (a továbbiakban: tűzvédelem): a tűzesetek megelőzése, a tűzoltási feladatok ellátása, a tűzvizsgálat, valamint ezek feltételeinek biztosítása.

Tűzmegelőzés: a tüzek keletkezésének megelőzésére, továbbterjedésének megakadályozására, illetőleg a tűzoltás alapvető feltételeinek biztosítására vonatkozó, a létesítés és a használat során megtartandó tűzvédelmi jogszabályok, szabványok, hatósági előírások rendszere és az azok érvényesítésére irányuló tevékenység.

Tűzvédelmi megfelelőségi tanúsítvány: a kijelölt tanúsító szervezet által kiadott dokumentum, amely bizonyítja, hogy a tűzoltó-technikai termék, továbbá a tűz- vagy robbanásveszélyes készülék, gép, berendezés megfelel a jogszabályokban, honosított harmonizált szabványokban meghatározott tűzvédelmi előírásoknak.

Tűzoltási feladat: a veszélyeztetett személyek mentése, a tűz terjedésének megakadályozása, az anyagi javak védelme, a tűz eloltása és a szükséges biztonsági intézkedések megtétele, továbbá a tűz közvetlen veszélyének elhárítása.

Műszaki mentés: természeti csapás, baleset, káreset, rendellenes technológiai folyamat, műszaki meghibásodás, veszélyes anyag szabadba jutása vagy egyéb cselekmény által előidézett veszélyhelyzet során az emberélet, a testi épség és az anyagi javak védelme érdekében a tűzoltóság részéről – a rendelkezésére álló, illetőleg az általa igénybe vett eszközökkel – végzett elsődleges beavatkozói tevékenység.

Tűzoltó-technikai termék: a tűz észlelésére, jelzésére, oltására, a beavatkozás könnyítésére és a tűzkár csökkentésére, valamint a tűz terjedésének megakadályozására alkalmazott berendezés/eszköz, a tűzoltó készülék, oltóanyag, a tűzoltóság által a tűzoltás, műszaki mentés során használt jármű, felszerelés, hírközlő eszköz, védőeszköz.

Tűz- vagy robbanásveszélyes készülék, gép, berendezés: olyan szerkezeti egység, illetve ezekből álló technológiai rendszer, amelyben vagy amellyel fokozottan tűz- és robbanásveszélyes vagy tűz- és robbanásveszélyes tűzveszélyességi osztályba tartozó – a robbanó- és a robbantóanyagok kivételével – anyagok előállítása, feldolgozása, használata, tárolása, kimérése történik.

Építési termék: minden olyan anyag, szerkezet, berendezés vagy több különböző részből összeállított elem, amelyet azért állítanak elő, hogy építményekbe állandó jelleggel beépítsék.

Honosított harmonizált szabvány: az európai szabványügyi szervezetek által elfogadott és az Európai Unió hivatalos lapjában közzétett harmonizált európai szabvány, amelyet a magyar eljárási rendnek megfelelően nemzeti szabványként közzétettek.

Tűzvédelmi biztonságossági követelmény: tűzvédelmi biztonságossági követelményt megállapító jogszabály, európai közös- ségi jogi aktus vagy honosított harmonizált szabvány.

Megfelelőségi igazolás: az építési termékek műszaki követelményeire és megfelelőségi igazolására vonatkozó külön jogszabályban meghatározott igazolás.

A Ttv. kiemelt jelentősége abban rejlik, hogy első helyen foglalkozik a tűz elleni védekezés fogalmával, s így megfelelő keretet biztosít a jogi feltételrendszer megteremtéséhez, illetve a szakmai tartalom gyakorlati érvényesüléséhez.

1.2. Tűzvédelmi alapelvek

A tűz elleni védekezés feladatait alapelveiben a 1996. évi XXXI. törvény (Ttv.) állapítja meg. A tűzvédelmi szabályozás az állampolgárokra, a gazdasági, társadalmi szervezetekre egyaránt vonatkozik, és szükség szerint hatósági intézkedéssel kötelező magatartásra kényszeríti az érdekelteket. A tűzvédelmi tevékenység szakmai irányítása, felügyelete a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter hatáskörébe tartozik. E feladatát az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóságon keresztül valósítja meg. Első alapelvként meghatározásra került, hogy olyan szabályozást kell megalkotni, amely harmonizál az európai országok hasonló szabályaival, az átalakuló gazdasági szerkezetben is megfelelően rugalmas és hatékony, valamint bármilyen tevékenységet folytatók legszélesebb körére kötelező legyen.

A szabályozás fontos alapelve, hogy a tűzoltás és a műszaki mentés bizonyos eseteket kizárva ingyenes. A hatékonyság biztosítása miatt a tűzvédelem feladatainak megoldásában kiemelkedő szerepe van a társadalmi alapon működő szervezeteknek (tűzoltó egyesületek, önkéntes tűzoltóságok), illetve a gazdasági élet szereplői által működtetett tűvédelmi szervezeteknek (tűzvédelmi vezetők, technikusok, előadók, létesítményi tűzoltóságok). Alapelvként leszögezi a rendelet, hogy minden felelős miniszter a saját ágazatára vonatkozóan a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszterrel egyetértésben rendeletben állapítsa meg a tűzvédelem és a műszaki mentés ágazatukra vonatkozó különös szabályait.

Új elemként jelenik meg a magánszemélyek feladatának meghatározása, ami az eddigi tűzvédelmi szabályozásból teljesen hiányzott.

A gazdálkodó tevékenységet folytató magánszemélyeknek, jogi személyeknek, jogi személyiséggel nem rendelkező szervezeteknek a létesítmények, az építmények, a technológiai rendszerek megvalósításával, üzemeltetésével, fejlesztésével összhangban gondoskodniuk kell a jogszabályokban meghatározott tűzvédelmi követelmények megtartásáról, valamint a tevékenységi körükkel kapcsolatos veszélyhelyzetek megelőzésének és elhárításának feltételeiről.

A tűz elleni védekezés következő alapelve a végrehajtó szervezet tevékenységének, helyének tisztázása, az új társadalmi és gazdasági feladatoknak való megfelelés biztosítása. Ezért biztosítani kellett az élet- és vagyonbiztonságot veszélyeztető tüzek megelőzése, a tűzeseteknél, műszaki mentéseknél való segítségnyújtás, a tüzek elleni védekezésben részt vevők jogainak és kötelezettségeinek, a védekezés szervezeti, irányítási rendjének, személyi, tárgyi és anyagi feltételeinek szabályozását.

Biztosítani kell, hogy a forgalomba kerülő tűzvédelemmel kapcsolatos termékek minél hatékonyabban szolgálják az élet- és vagyonbiztonságot, és a nemzetközi árucsere vonatkozásában is szabályozzák az áruk forgalomba hozásának feltételeit.

2. A tűzvédelmi törvény, végrehajtási rendeletek

2.1. Tűzvédelemre vonatkozó szabályok rendszere

A tűz elleni védekezésre vonatkozó jogszabályi helyeket vizsgálva találunk kifejezetten tűzvédelmi szabályokat tartalmazó joganyagokat és olyanokat is, amelyek más jogterületet sza- bályoznak, de tartalmaznak a tűz elleni védekezésre vonatkozó előírásokat, amelyeket a hatálya alá tartozóknak ismerni és alkalmazni kell. A Ttv. a szabályozás tekintetében egyértelmű iránymutatást ad arra, hogy a kötelezettségeket milyen formában kell meghatározni.

2. § (1) A tűzvédelemmel és a műszaki mentéssel kapcsolatos kötelezettségeket az e törvény hatálya alá tartozóknak a jogszabályokban, szabványokban, hatósági előírásokban meghatározottak szerint kell teljesíteni.3

A tűz elleni védekezés jogszabályi alapköve a többször módosított, a tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvény.

A gazdasági élet és a jogi környezet változása miatt szintén alapvető fontosságú jogszabályi hely a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvény.

Az Országgyűlés – elismerve az önkéntes tűzoltó mozgalom másfél évszázados áldozatkész munkáját – az emberek életének, testi épségének, anyagi javainak, a nemzetgazdaság és a természeti környezet értékeinek hatékonyabb megóvása érdekében szükségesnek tartja a tűz elleni védekezést önként vállalók tevékenységének erősítését, és ezért az önkéntes tűzoltók és a tűzoltó egyesületek működési feltételei javításának érdekében megalkotta a 2008. évi XXXIII. törvényt az önkéntes tűzoltó egyesületekről.

Más területet szabályozó, de a tűz elleni védekezéssel kapcsolatos jogszabályok közül különösen jelentősek:

–  2004. CXL. törvény, a közigazgatás, hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól;

–  253/1997. (XII. 20.) Kormányrendelet, az országos településrendezési és építési követelményekről;

–  1978. IV. törvény a Büntető Törvénykönyv;

–  1997. évi CLV. törvény a fogyasztóvédelemről;

–  218/1999. (XII. 28.) Kormányrendelet az egyes szabálysértésekről;

–  2000. évi XXV. törvény a kémiai biztonságról;

–  46/1997. (XII. 29.) KTM-rendelet, amely az egyes építési munkákkal és építési tevékenységgel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásról;

–  168/2006. (VII. 28.) Kormányrendelet az önkormányzati és területfejlesztési miniszter feladat- és hatásköréről.

2.2. Tűzvédelmi törvény

A Ttv. 1996-os hatálybalépésétől kezdve az alapelvek változatlan formában élnek, melyeket a joganyag felépítése híven tükröz. A gazdasági életben bekövetkezett változások miatt 2007. január 1-jei hatállyal jelentős módosítás történt, amit a 2006. évi XCIV. törvénnyel léptettek életbe.

Az első fejezet az általános rendelkezéseket tartalmazza, melyek közül talán a legfontosabb, hogy a Magyar Köztársaság területén a legszélesebb körre terjeszti ki a hatályát. A korábbiaktól eltérően csak két kivételt enged meg, de ott is biztosítja a megfelelő felelősséget.

1. § (1) A törvény hatálya kiterjed:

a)  a Magyar Köztársaság területén tartózkodó magánszemélyekre;

b)  a Magyar Köztársaság területén levő jogi személyekre, magán- és jogi személyek jogi személyiséggel nem rendelkező szervezeteire, ha ezekre vonatkozóan jogszabály vagy nemzetközi szerződés másként nem rendelkezik, ezek hiányában a viszonosság irányadó;

c)  a Magyar Köztársaság területén folytatott, a tűzvédelemre kiható valamennyi tevékenységre és a tűzoltóság által végzett műszaki mentésre.

(2) A diplomáciai vagy nemzetközi jogon alapuló mentességet élvező személyekre a nemzetközi szerződésekben foglaltak, ezek hiányában a viszonosság az irányadó.

(3) A viszonosság fennállása tekintetében az igazságügyért felelős miniszter, a külpolitikáért felelős miniszter és a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter együttes nyilatkozata az irányadó.

(4) A törvény hatálya nem terjed ki a bányák föld alatti részeire.4

Ugyanitt a hatékony beavatkozás, az élet és az anyagi javak védelmének biztosítása érdekében, a Ttv. hatálya alá tartozóknak bizonyos mértékben a tulajdonhoz való jogait, illetve a cselekvési, mozgási szabadságát korlátozó kitételeket fogalmaztak meg.

5. § (1) Aki tüzet vagy annak közvetlen veszélyét észleli, köteles azt haladéktalanul jelezni a tűzoltóságnak, vagy ha erre nincs lehetősége, a rendőrségnek vagy a mentőszolgálatnak, illetőleg a települési önkormányzat polgármesteri hivatalának (körjegyzőségnek).

(2) A törvény hatálya alá tartozók a tűz jelzéséhez, a segítségkéréshez híradási eszközöket kötelesek rendelkezésre bocsátani, szükség esetén járműveikkel segítséget nyújtani.

5. § (2) A tűzoltásvezető a tűzoltáshoz:

a)  a Magyar Honvédség, a rendőrség, a polgári védelem, a vám- és pénzügyőrség, a büntetés-végrehajtási és a környezetvédelmi szervek, a mentőszolgálatok és a közüzemi vállalatok kirendelését igényelheti. Ezek a szervek, ha az az alapfeladataik ellátását nem veszélyezteti, kötelesek eleget tenni a kirendelésnek;

b)  magánszemélyeket a tűz oltásában és a mentési munkálatokban az életkoruk, egészségi és fizikai állapotuk alapján elvárható közreműködésre kötelezhet;

c)  az a) alpontban nem említett jogi személyeket, valamint a magán- és jogi személyek jogi személyiséggel nem rendelkező szervezeteit a tűz oltásában és a mentési munkálatokban való közreműködésre kötelezhet;

d)  az a)–c) pontban felsoroltak járműveit, eszközeit, felszereléseit, anyagait igénybe veheti;

h)  elrendelheti, hogy a tűzoltásban részt vevők – az 1. § (2) bekezdésében foglaltakra figyelemmel – magánlakásba, illetőleg jogi személyek, a magánszemélyek és a jogi személyiséggel nem rendelkező szervezetek tulajdonában, használatában, kezelésében álló területre, létesítménybe, épületbe, helyiségbe bontással is behatolhassanak.

(3) A tűzoltásvezető a tűz által veszélyeztetett és a tűz oltásához szükséges területen minden tevékenységet korlátozhat, megtilthat, elrendelheti az illetéktelen vagy a veszélyeztetett személyek, valamint az anyagi javak eltávolítását, a terület kiürítését.5

Az általános rendelkezések között kerül meghatározásra a Ttv. szabályozási körébe tartozó cselekményeknek, eseményeknek a leküzdéséhez elengedhetetlen alapvető feladatok meghatározása, alapvető szabályozása. Ezek a cselekmények a tűzjelzés, a tűzoltás, a műszaki mentés.

A tűzjelzéssel kapcsolatban előírja, hogy aki tüzet vagy annak közvetlen veszélyét észleli, köteles azt haladéktalanul jelezni a tűzoltóságnak, vagy ha erre nincs lehetősége, a rendőrségnek vagy a mentőszolgálatnak, illetőleg a települési önkormányzat polgármesteri hivatalának. Tűzjelzés céljára a településeket mindenki által bármikor igénybe vehető nyilvános távbeszélő állomást kell üzemben tartani. A tűzjelzés díjtalan és más hívásokkal szemben elsőbbséget élvez.6

A tűzoltás tekintetében meghatározza, hogy a tűzoltásban, a műszaki mentésben mindenki – ellenszolgáltatás nélkül – az életkora, egészségi, fizikai állapota alapján elvárható személyes részvétellel, adatok közlésével köteles közreműködni. Azokat a változásokat, amelyek a településen, illetőleg a létesítményben a tűzoltást befolyásolhatják (út, közművezetékek elzárása, forgalom elterelése stb.), a kezdeményező vagy az elhárításért felelős szerv haladéktalanul köteles az állandó készenléti szolgálatot ellátó hivatásos önkormányzati, illetőleg önkéntes tűzoltásnak bejelenteni.7

A tűzoltóság által a tűzoltás, a műszaki mentés vagy az ezzel kapcsolatos gyakorlatok során okozott kár, illetőleg a tűzjelzésben, tűzoltásban, műszaki mentésben közreműködőknek a közreműködésükkel, járműveik, eszközeik, felszereléseik igénybevételével közvetlen összefüggésben keletkezett, más forrásból meg nem térülő kárának megtérítésére – az elmaradt haszon kivételével –, ha e törvény kivételt nem tesz, a Polgári Törvénykönyv szabályait kell alkalmazni. Nem kell megtéríteni annak a kárát, aki a tüzet szándékosan vagy súlyos gondatlanságból okozta. A kártérítési, illetve kártalanítási ügyekben a kárt okozó tűzoltóság fenntartója jár el. Köteles a tűzoltással, műszaki mentéssel és ezek jelzésével kapcsolatosan keletkezett költségek megtérítésére az, aki a beavatkozást igénylő eseményt szándékosan okozta, a tűzoltásra vagy a műszaki mentésre vonatkozóan szándékosan megtévesztő jelzést adott.8

A műszaki mentések jelzésére, a jelzés feltételeinek biztosítására, a műszaki mentésben való részvételre, irányítására általános szabályként a tűzjelzésre, illetve a tűzoltásra meghatározottakat kell értelemszerűen alkalmazni.

A törvény lehetőséget teremt, hogy a tűzoltóság eszközeinek felhasználásával tűzoltáson és a műszaki mentésen kívül egyéb beavatkozást végezzen térítés ellenében. A tűzoltási és a műszaki mentési eszközök térítés ellenében történő igénybevétele csak a riaszthatóság megtartása mellett történhet.9

A második fejezet a tűzmegelőzési feladatokkal foglalkozik. Az első részben a hatósági munka megelőzésben betöltött szerepét teszi hangsúlyossá, de megtartja a engedélyező, tiltó és korlátozó, szankcionáló lehetőséget. Új elemként jelenik meg a tűzvédelemmel kapcsolatos termékek forgalomba hozásához kapcsolódó keretfeltétel-rendszer meghatározása. Ez azért vált fontossá, mert az áruk biztonságosságának alapkövetelménye szükségessé teszi, hogy az állam ne csak a hatósági eljárás során legyen köteles eljárni a jogszabályok által meghatározott körben, hanem ennél szélesebb keretek között is. A piacfelügyeleti jogosítványok biztosítják azt, hogy a hatóság a piac szereplőinek tevékenységét felügyelje, és érvényt szerezzen az anyagi jogi előírásoknak.

11. § A tűzvédelmi hatóság külön jogszabályban meghatározott esetekben engedélyező, tiltó és korlátozó intézkedéseket tesz, a tűzesettel kapcsolatban hatósági bizonyítványt ad ki, valamint a tűzvédelmi kötelezettségeiket megsértőkkel szemben tűzvédelmi bírságot szab ki.

12. § A tűzvédelmi hatóságként külön jogszabályban kijelölt hatóság (a továbbiakban: tűzvédelmi hatóság) jár el.

13. § (1) Forgalomba hozni, beépíteni, használni és készenlétben tartani csak megfelelőségi igazolással rendelkező építési terméket, tűzvédelmi megfelelőségi tanúsítvánnyal rendelkező tűzoltó-technikai terméket, tűz- vagy robbanásveszélyes készüléket, gépet, berendezést (a továbbiakban együtt: termék) lehet.

(2) Ha a tűzoltó-technikai termékre nincs tűzvédelmi biztonságossági követelmény, azt csak a tűzvédelmi hatóság vizsgálaton alapuló hatósági engedélye alapján lehet forgalomba hozni, beépíteni, használni és készenlétben tartani.

(3) Az e törvényben meghatározott technikai jellegű előírásoknak nem kell megfelelnie az olyan terméknek, amelyet az Európai Unió valamely tagállamában vagy Törökországban állítottak elő, illetve hoztak forgalomba, vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban (a továbbiakban: EGT-megállapodás) részes valamely EFTA-államban állítottak elő az ott irányadó előírásoknak megfelelően, feltéve, hogy az irányadó előírások a közbiztonság, illetve az emberi egészség és élet védelme tekintetében az e törvényben meghatározottal egyenértékű védelmet nyújtanak.

(4) A hatósági engedélyezést megalapozó vizsgálati eljárásra a tűzvédelmi megfelelőségi tanúsítvány kiadására vonatkozó szabályok az irányadók.

(5) A megfelelőségi igazolást, a tűzvédelmi megfelelőségi tanúsítványt, illetve a (2) bekezdésben meghatározott hatósági engedélyt vissza kell vonni, ha a termék nem felel meg a megfelelőségi igazolásban, a tűzvédelmi megfelelőségi tanúsítványban vagy a hatósági engedélyben megállapított követelményeknek.

(6) Az EGT-megállapodásban részes államokon, illetve Törökországon kívüli harmadik országból származó tűzoltó-technikai termék, tűz- vagy robbanásveszélyes készülék, gép, berendezés forgalmazásához, használatához, beépítéséhez, készenlétben tartásához a tűzvédelmi hatóság hatósági engedélye szükséges.

(7) A (6) bekezdésben meghatározott hatósági engedély tűzvédelmi megfelelőséget igazoló vizsgálati jegyzőkönyv alapján adható meg.

13/A. § (1) Termék tűzvédelmi megfelelősége tekintetében a kormány által rendeletben kijelölt piacfelügyeleti hatóság (a továbbiakban: piacfelügyeleti hatóság) jár el.

(2) Amennyiben a piacfelügyeleti hatóság megállapítja, hogy a rendeltetésszerűen használt termék tűzvédelmi szempontból veszélyezteti a biztonságot, megtiltja annak forgalomba hozatalát, forgalmazását, felhasználását, és piacfelügyeleti bírságot szabhat ki.

(3) A megfelelőségi igazolással, tűzvédelmi megfelelőségi tanúsítvánnyal vagy a 13. § (2) bekezdésében meghatározott hatósági engedéllyel nem rendelkező termék forgalomba hozatalát a piacfelügyeleti hatóság megtiltja, és piacfelügyeleti bírságot szabhat ki.10

A Ttv. harmadik fejezete a hatálya alá tartózók feladatait határozza meg. Fontos megemlíteni, hogy törvényi szintű szabályozásban ritkaságnak számít, hogy magánszemélyek feladatait elválasztva a gazdálkodók feladataitól szabályozzák.

A magánszemélyek legfontosabb feladati között határozza meg, hogy meg kell ismerniük, meg kell tartaniuk a használatára és működtetésére vonatkozó szabályokat, továbbá a balesetek, káresetek jelzésével, a tűz oltásával és a műszaki mentéssel kapcsolatos kötelezettségeiket. Gondoskodni kell arról, hogy a nevelésük, felügyeletük alatt álló személyek az általuk használt épületek, lakások, járművek, gépek, berendezések, eszközök és anyagok használatára és működtetésére vonatkozó tűzvédelmi ismereteket megszerezzék, és tevékenységük során ne okozzanak tüzet vagy közvetlen tűzveszélyt.11

A gazdálkodó tevékenységet folytatók kötelesek a közvetlen tűzvédelmüket szolgáló, illetve tevékenységi körükkel összefüggő tűzvédelmi berendezést, készüléket, felszerelést, technikai eszközt állandóan üzemképes állapotban tartani, időszaki ellenőrzésükről, valamint az oltóvíz és egyéb oltóanyagok biztosításáról gondoskodni. A megelőzés és beavatkozás feltételeinek biztosítása érdekében, amennyiben a munkavégzésben részt vevő családtagokkal együtt:

–  ötnél több munkavállalót foglalkoztatnak;

–  ötvennél több személy befogadására alkalmas létesítményt működtetnek;

–  fokozottan tűz- és robbanásveszélyes besorolás esetén;

–  kereskedelmi szálláshelyeken

tűzvédelmi szabályzatot kell készíteniük, és az érintettek részére annak megismerését biztosítani kell.

Gazdálkodási tevékenységet végző (munkáltató, oktatási) intézmény köteles gondoskodni a munkavállalók, tanulók, illetőleg a munkavégzésben részt vevő családtagjai tűzvédelmi oktatásáról és rendszeres továbbképzéséről. Biztosítani kell, hogy az érintettek a munkakörükkel, tevékenységükkel kapcsolatos tűzvédelmi ismereteket foglalkoztatásuk megkezdése előtt elsajátítsák, a tűz esetén végzendő feladataikat megismerjék. Azok, akik megfelelő tűzvédelmi ismeretekkel, illetve tűzvédelmi szakvizsgával nem rendelkeznek, az adott tevékenységgel nem foglalkoztathatók.

A gazdálkodó tevékenységet folytatóknak a tűzvédelmi hatóság részére bejelentési kötelezettséget is meghatároztak, amennyiben az új állapot a tűzveszélyességi osztályba sorolásának megváltoztatását teszi szükségessé, annak megkezdése előtt legalább tizenöt nappal.

A tűzmegelőzés feltételrendszerének biztosítása érdekében a tervezési szakaszban is érvényesíteni kell a tűzvédelmi szabályok érvényesülést, ezért a felelős tervező a tervezési folyamat során köteles tűzvédelmi fejezetet12 készíteni, amely tartalmazza a vonatkozó jogszabályokban, hatósági határozatokban foglalt követelmények kielégítését. A kivitelező a tervben szereplő tűzvédelmi követelményeket a kivitelezés során köteles megtartani, megvalósítani, a tervezési hiányosságok megszüntetését a felelős tervezőnél, illetőleg a beruházónál kezdeményezni. A fentiek megtartásáról és megvalósításáról a felelős tervezőnek és a kivitelezőnek írásban nyilatkoznia kell.13

A Ttv. negyedik fejezete a tűzvédelmi és műszaki mentési tevékenység, valamint a tűzoltóságok irányításával foglalkozik. Az Alkotmányból, a nemzetközi egyezményekből eredő feladatok teljesítése érdekében, valamint az életet és a vagyonbiztonságot, a természetes és épített környezetet veszélyeztető természeti és civilizációs katasztrófák megelőzése és károsító hatásai elleni védekezés egységes irányítási rendszerének kialakítása és működtetése megkövetelte, hogy az irányítási rendszer alkalmazkodjon a jelenlegi rendszerhez. Ennek érdekében a Ttv. és az 1999. évi LXXIV. törvény a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről együttesen határozza meg az irányítási rendszert és az abban részt vevők feladatit.

A katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter irányítása alá tartozó, a katasztrófavédelem végrehajtását végző hivatásos szerve az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság (a polgári védelem és az állami tűzoltóság országos szerveiből került összevonásra). Annak területi szervei a Megyei Igazgatóságok, amik államigazgatási feladatot is ellátó rendvédelmi szervek. Az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság és annak területi szervei ellátják a hivatásos állami tűzoltóság jogszabályban meghatározott feladatait, a hivatásos önkormányzati tűzoltóságok, az önkéntes és a létesítményi tűzoltóságok közvetlen szakmai felügyeletét.

Az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság főigazgatója az alárendeltjei, az önkormányzati, a létesítményi, az önkéntes tűzoltóságok szakmai feladatainak végrehajtása érdekében ellát tervezési feladatokat, meghatározza a végrehajtás szakmai követelményeit, irányítja és ellenőrzi az alárendelt szervezetek szakmai munkáját és tevékenységét. Végzi a bekövetkezett események következményeinek felszámolására irányuló tevékenységét, részt vesz a nemzetközi együttműködésben, szükség esetén szervezi nemzetközi katasztrófakor a segítségnyújtás gyakorlati végrehajtását. Ellátja a hatáskörébe tartozó hatósági, szakhatósági és szakértői feladatokat.

Veszélyes ipari üzemre, veszélyes létesítményre építési engedély, használatbavételi engedély – továbbá veszélyes tevékenység megkezdésének engedélyezése – csak az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóságnak a szakhatósági hozzájárulásával kiadott engedélye alapján adható. Az engedély iránti kérelemhez az üzemeltetőnek csatolni kell a biztonsági jelentés vagy biztonsági elemzés egy-egy példányát.14

A Ttv. ötödik fejezetében a tűzoltóságok működésének alapelveivel foglalkozik. Nagy hangsúlyt fektettek a gazdasági élet szereplőinek pozícionálására, illetve annak biztosítására, hogy a végrehajtási rendeletekben megjelenjenek azok a szabályok, amelyek az emberi élet védelmét és ezen keresztül az anyagi javak védelmét is biztosítják.15

Az alapelvek biztosítják, hogy a természetes, illetve jogi személyek, a gazdasági élet szereplői önkéntes alapon, illetve a tevékenységük veszélyessége esetén kötelezés által saját maguk gondoskodjanak a tűzvédelműk biztosításáról.

A tűzoltó egyesület és az önkéntes tűzoltóság

33. § A tűzoltó egyesület a településen a tűzmegelőzési, valamint a tűzoltási és műszaki mentési feladatok ellátásában közreműködő társadalmi szervezet. A tűzoltó egyesület tevékenységét és működését, valamint a tűzoltó egyesületeknek a hivatásos önkormányzati, illetve önkéntes tűzoltósággal megállapodás keretében való együttműködését a tűzoltó egyesületekről szóló törvény állapítja meg.

34. § (1) Az önkéntes tűzoltóság a települési önkormányzat vagy az önkormányzati társulás és a tűzoltó egyesület által közösen alapított köztestület (Ptk. 65. §), amely tűzoltási és műszaki mentési célokra folyamatosan igénybe vehető készenléti szolgálatot lát el, és önálló működési területtel rendelkezik. A működési terület megállapítását a székhely szerinti települési önkormányzat képviselő-testülete kezdeményezi a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszternél.

(2) Az önkéntes tűzoltóság parancsnokát a területi katasztrófavédelmi szerv vezetője véleményének kikérése mellett a köztestület nevezi ki.

(3) Az önkéntes tűzoltóság székhelye szerinti települési önkormányzat részére a központi költségvetés az átvállalt feladattal arányos költségfedezetet biztosítja.

A létesítményi tűzoltóság

35. § (1) A létesítményi tűzoltóság a gazdálkodó szervezet vagy más jogi személy tevékenységével összefüggő tűzoltási és más műszaki mentési feladatok elsődleges ellátására létrehozott és fenntartott szervezet. A létesítményi tűzoltóságot több gazdálkodó szervezet vagy más jogi személy közösen is létrehozhatja és fenntarthatja.

(2) A létesítményi tűzoltóság a fenntartó szervezetén belül, annak szervezeti egységeként, gazdasági társaságként vagy kooperációs társaságként, illetve más nonprofit gazdasági társaságként is működhet.

(3) A létesítményi tűzoltóság vezetőjét (parancsnokát) a munkáltató nevezi ki és menti fel.

(4) Jogszabály a gazdálkodó szervezetet vagy más jogi személyt létesítményi tűzoltóság működtetésére kötelezhet.

(5) A fenntartó szervezetén belüli létesítményi tűzoltóság főfoglalkozású, továbbá alkalomszerűen igénybe vehető létesítményi tűzoltókból is állhat. Készenléti szolgálatot a fenntartó által meghatározottak szerint lát el.16

Fontos és újító jelentőséggel bírt, hogy a feladatok, kötelezettségek mellett a tűzvédelmi, műszaki mentési feladatokat ellátó szervezetek anyagi pénzügyi ellátásának szabályait is rögzítették, mivel a Ttv. I. fejezet 2. § (3) alapján a tűzoltás és műszaki mentés ingyenes.

41. § (2) A hivatásos önkormányzati tűzoltóság működésének és fenntartásának költségeit a központi költségvetés az illetékes önkormányzat útján normatív hozzájárulásként, a létesítés, a fejlesztés és a felújítás költségeit pályázati formában a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter által vezetett minisztérium útján biztosítja. A pályázat – a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter által rendeletben szabályozott feltételek szerint – a fejlesztési költség egészére vagy annak meghatározott részére irányulhat.

(3) A központi költségvetésből történő hozzájárulás mértékét legalább a hivatásos önkormányzati tűzoltóság előírt legkisebb létszámának és gépjárműállományának figyelembevételével kell megállapítani.

(4) A hivatásos és az önkéntes tűzoltóság fenntartásával és működésével kapcsolatos rendkívüli kiadások fedezetére a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter által felügyelt fejezet költségvetésében elkülönített tartalékalapot kell biztosítani. Ebből kell gondoskodni a működési területen kívüli vonulások költségeiről, illetőleg a szolgálati feladatok ellátása során súlyos munkabalesetet szenvedett tűzoltók kártérítéséről.

(5) A tűzoltóság fenntartója a tűzoltóság készenléti szolgálatot, illetve a tűzoltás irányítását ellátó tagjai részére szolgálati tevékenységükre vonatkozóan köteles élet- és baleset-biztosítást kötni.

(6) Az önkéntes tűzoltóságok létesítésével, fejlesztésével, fenntartásával és működésével kapcsolatos költségek fedezetéről a székhely szerinti települési önkormányzat, valamint az átvállalt feladattal arányosan a központi költségvetés gondoskodik.

(7) A hivatásos tűzoltóság tagja, illetőleg a hivatásos tűzoltó, valamint az önkéntes tűzoltóság tisztségviselői a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter által rendeletben előírt képesítés megszerzése során a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter által vezetett minisztérium tűzoltó szakiskoláiban tandíjmentességet élveznek. A képzéssel kapcsolatos egyéb költségek fedezetét a hivatásos tűzoltóság tagja, illetőleg a hivatásos tűzoltó, valamint az önkéntes tűzoltóság tisztségviselői esetében a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter által vezetett minisztérium biztosítja, más hallgatók esetében a küldő szerv vagy a hallgató viseli a költségeket.

42. § A létesítményi tűzoltóság létesítésével, fejlesztésével, fenntartásával és működésével kapcsolatos költségek fedezetéről a tűzoltóság létesítője gondoskodik.17

A hatodik, záró fejezet a Ttv. nagyon fontos része, mivel itt kerülnek megfogalmazásra a tűz elleni védekezés területén szakértői tevékenység végzésére alkalmas természetes személyek nyilvántartási feladatai, illetve a hiányosságok szankcionálásának alapelvei, továbbá a támogatási rendszer bevezetésének feltételrendszere. A Ttv. egyértelműen rendelkezik az ezeken a címeken a költségvetéshez befolyt források felhasználásáról:

„a hivatásos és az önkéntes tűzoltóságok részére a laktanya-építési beruházáshoz, a tűzoltáshoz és műszaki mentéshez, valamint a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter által felügyelt tűzjelzési és monitoring lakossági riasztó-tájékoztató eszközök létesítésére és az általa alapított, a szakágazat képzési feladatait ellátó oktatási intézmény részére tűzoltó célú szakképzéséhez szükséges technikai eszközök, felszerelések fejlesztésének, felújításának céljára.”18

E fejezet szerteágazó voltát mutatja, hogy a tűzoltóságok által használt ingatlanok tulajdonviszonya, illetve a fenntartással, rendkívüli helyzetekkel kapcsolatos gazdálkodási feladatok megosztásának kérdései is itt kerültek rögzítésre.

2.3. Kormányrendeletek a tűzvédelmi törvény végrehajtására

A Ttv. 47. § (1) fejezet záró része azokat a jogalkotásra vonatkozó felhatalmazásokat tartalmazza, amelyeket a felhatalmazottaknak el kellett végezni. A jogalkotásnak megfelően ezek a munkák elvégzésre kerültek, s jelenleg is a megalkotott, hatályba léptetett szabályok alapján végezzük feladatunkat.

A szabályozási tevékenység keretében a kormány rendeletben határozta meg:

a)  a tűzvédelmi hatósági feladatokat ellátó szervezeteket, továbbá a tűzvédelmi hatóság tevékenységének részletes szabályait;

b)  a tűzvédelmi bírságra vonatkozó szabályokat;

c)  a tűzoltóságok tagjaira vonatkozó élet- és baleset-biztosítási kötelezettséget;

d)  a létesítményi tűzoltóságra vonatkozó részletes szabályokat;

e)  az önkéntes tűzoltóság létesítésének, működésének feltételeit, feladatát;

f)  a tűzvédelmi bírság, valamint a fizetendő hozzájárulás befizetési és elszámolási rendjét, valamint felhasználásának és ellenőrzésének módját;

g)  a tűzvédelemmel kapcsolatos piacfelügyeleti hatósági feladatokat ellátó szervet, továbbá a tűzvédelemmel kapcsolatos piacfelügyeleti hatósági eljárás részletes szabályait;

h)  a központi és a területi katasztrófavédelmi szervet.

A törvény és kormányrendeletek, valamint az általános műszaki és szakmai elvek, szabályzatok alapján a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter rendeletben határozta meg azokat a végrehajtási szabályokat, amelyek részletesen szabályozzák a tűzvédelemben érintettek tűzvédelmi feladatát, valamint a tűzoltóságok működési feltételeit és alapelveit. E szabályozási tevékenység keretében megalkották:

a)  az Országos Tűzvédelmi Szabályzatot;

b)  a tűzvédelmi szakértői tevékenység szabályait;

c)  a tűzesetek vizsgálatára vonatkozó szabályokat;

d)  a tűzoltók és a tűzvédelmi szervezetek tagjainak képesítési követelményeit, képzési rendszerét;

e)  a tűzvédelmi szakvizsgára kötelezett foglalkozási ágakat, munkaköröket és a szakvizsga részletes szabályait;

f)  a központi költségvetési előirányzat terhére igényelhető beruházási, fejlesztési támogatás pályázati rendszerét;

g)  riasztási és segítségnyújtási terv részletes szabályait, a hi- vatásos önkormányzati és az önkéntes tűzoltóságok működési területét, valamint a tűzoltóságok vonulásaival kapcsolatos költségek megtérítésének szabályait;

h)  a hivatásos önkormányzati tűzoltóságok központilag finanszírozott létszámát, valamint a hivatásos önkormányzati és az önkéntes tűzoltóságok szervezési kategória meghatározásának elveit és az azokba történő besorolást;

i)  azon technikai eszközök körét, amelyek beszerzését a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter által vezetett minisztérium szervezésében vagy útján lehet igényelni, és a beszerzés pályázati feltételeit;

j)  a tűzoltási, műszaki mentési és az ezekhez kapcsolódó tűzvédelmi technika tervezésének, fejlesztésének, rendszeresítésének, felülvizsgálatának és javításának követelményeit és ellenőrzési rendszerét;

k)  a tűzoltóság tűzoltási és műszaki mentési tevékenységének szabályait;

l)  a tűzvédelmi szabályzat általános elveit;

m)  a tűzoltósági célokat szolgáló ingatlanok, tűzvédelmi berendezések, tűzoltó szakfelszerelések rendeltetéstől eltérő használatának szabályait;

n)  a tűzoltóságok által végezhető szolgáltatások körét és szabályait;

p)  a tűzvédelmi megfelelőségi tanúsítvány beszerzésére vonatkozó szabályokat;

q)  az európai közösségi jogi aktusok, honosított harmonizált szabványok által nem szabályozott tűzoltó-technikai termék vonatkozásában a tűzvédelmi biztonságossági követelményeket;

r)  a Magyarországon működő polgári repülőterek tűzoltóvédelmi kategóriáját biztosító szervezetek működésére, fenntartására, fejlesztésére, személyi és technikai feltételeire vonatkozó részletes szabályokat;

s)  a hivatásos önkormányzati tűzoltóságok illetékességi területét;

t)  a hivatásos tűzoltóságok Szolgálati szabályzatát;

v)  a hivatásos önkormányzati tűzoltóságok és az önkéntes tűzoltóságok készenlétben tartandó legkisebb gépjármű és technikai eszközállományát és műszaki megfelelőségük ellenőrzésének rendjét;

x)  a tűzoltóságok Szerelési szabályzatát;

y)  a tűzoltósport versenyszabályzatát;

z)  a tűzvédelem műszaki követelményeinek megállapítását.

Az ágazati minisztériumok vezetői a területükre vonatkozó különös szabályok megalkotására kaptak felhatalmazást, de minden esetben a katasztrófák elleni védekezésért felelős mi- niszterrel közösen, egyetértésben kellett megalkotni a jogszabályokat.

Ennek keretében meghatározásra került a tűzoltóságok és a Magyar Honvédség tűzvédelmi szerveinek együttműködési rendje, az erdők tűzvédelmére vonatkozó szabályok, Ferihegyi Repülőtéri Tűzoltóság működésére, fenntartására és fejlesztésére vonatkozó szabályok.

2.4. A tűzvédelmi hatósági és szakhatósági jogkörök rendszere

A Kormány a Ttv. 47. §-a (1) bekezdésének a) pontjában, valamint a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A. §-ának a) pontjában foglalt végrehajtása érdekében megalkotta a 79/2007. (IV. 24.) Kormányrendeletet a tűzvédelmi hatósági feladatokat ellátó szervezetekről és a tűzvédelmi hatósági tevékenység részletes szabályairól.

Az illetékes hivatásos önkormányzati tűzoltóság az elsőfokú tűzvédelmi hatóság, amely:

a)  az épületek, építmények tűzvédelmi használati előírásai, valamint a tűzoltóságok beavatkozásával kapcsolatos előírások alól – azonos biztonságot nyújtó előírások megtétele mellett – kérelemre eltérést engedélyezhet;

b)  a beépített tűzvédelmi berendezések létesítési és használatbavételi ügyeiben jár el;

c)  tűzvédelmi hatósági ellenőrzést tart;

d)  jogszabályban meghatározott esetekben tűzvédelmi bírságot szab ki;

e)  lefolytatja a tűzvizsgálati eljárást;

f)  hatósági bizonyítványt ad ki;

g)  a tűz- vagy robbanásveszélyes munkahelyen azt a munkavállalót, aki a munkakörével kapcsolatos tűzvédelmi előírásokat, illetőleg a tűzjelzésre vagy tűzoltásra szolgáló eszközök, felszerelések használatát nem ismeri, a szükséges ismeretek megszerzéséig az ott folytatott tevékenységtől eltiltja;

h)  a tűzvédelmi ellenőrzés, a tűzvizsgálati eljárás során feltárt hiányosságok, a tűzkárok megelőzése érdekében felhívja az ügyfél figyelmét a jogszabálysértések megszüntetésére, és szükség esetén tűzvédelmi hatósági intézkedést tesz;

i)  az üzemeltetést, a tevékenység folytatását, az anyagok tárolását – amennyiben a rendeltetéstől eltérően közvetlen tűz- vagy robbanásveszélyt jelent – a tűzvédelmi követelmények megvalósításáig szünetelteti;

j)  a jogszabályok keretei között megállapítja a tűzvédelmi kötelezettségeket.

A tűzvédelmi hatóság az i) pontban meghatározott esetben határozatát annak meghozatalával egyidejűleg az illetékességgel rendelkező jegyzőnek tájékoztatásul megküldi. Tűz- és robbanásveszélyes helyzetekben [az előző bekezdés g), valamint i) pontja] a hatóság határozatát a fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatónak nyilvánítja.

A rendelet országos jelentőségű vagy széles körben alkalmazandó helyzetekre az első fokú tűzvédelmi hatósági feladatokat az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság hatáskörébe utalja. Ezek az esetek a következők:

a)  engedélyezi azon tűzoltó-technikai termék forgalmazását, a meglevők módosítását, amelyek tűzvédelmi biztonságossági követelményeire nincs irányadó jogszabály, honosított harmonizált szabvány;

b)  az épületek, építmények tűzvédelmi létesítési előírásai alól – azonos biztonságot nyújtó feltételek megtétele mellett – kérelemre eltérést engedélyezhet;

c)  a külön jogszabályban meghatározott esetekben a védelem egyenértékűségéről határoz;

d)  az EGT-megállapodásban részes államokon, illetve Törökországon kívüli harmadik országból származó tűzoltó-technikai termék, tűz- vagy robbanásveszélyes készülék, gép, berendezés forgalmazását, használatát, beépítését, készenlétben tartását engedélyezi;

e)  eljár a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok tűzvédelmi ügyeiben.

2. § (1) Az 1. § (1) bekezdésében meghatározott esetekben másodfokú tűzvédelmi hatóságként a területileg illetékes katasztrófavédelmi igazgatóság igazgatója, a főváros területén az OKF jár el.

(2) Az 1. § (2) bekezdésében meghatározott esetekben másodfokú tűzvédelmi hatóságként az önkormányzati és területfejlesztési miniszter jár el.

3. § (1) Elsőfokú tűzvédelmi szakhatóságként a (2) bekezdés kivételével a hivatásos önkormányzati tűzoltóság jár el.

(2) Az OKF a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok létesítményei vonatkozásában mint elsőfokú tűzvédelmi szakhatóság biztosítja a tűzvédelmi előírások érvényesülését a beruházási és felújítási munkálatokkal kapcsolatos tervek engedélyeztetése, valamint a használatbavételi eljárások során.

(3) A területileg illetékes katasztrófavédelmi igazgatóság igazgatója másodfokú tűzvédelmi szakhatóságként jár el a (4) és (5) bekezdésben meghatározott esetek kivételével.

(4) Az OKF a főváros területén – a (2) bekezdésben meghatározottak kivételével – másodfokú tűzvédelmi szakhatóságként jár el.

(5) A (2) bekezdésben meghatározott polgári nemzetbiztonsági szolgálatok létesítményei tekintetében másodfokú tűzvédelmi szakhatóságként az önkormányzati és területfejlesztési miniszter jár el.

4. § A Magyar Honvédség létesítményei tekintetében tűzvédelmi hatóságként első fokon a Honvédelmi Minisztérium Központi Ellenőrzési és Hatósági Hivatal, másodfokon a honvédelemért felelős miniszter jár el.

5. § A tűzvédelemmel kapcsolatos hatósági eljárásokban a következő eljárási cselekmények elektronikus úton nem intézhetőek:

a)  az eljárás irataiba való betekintés,

b)  az ügyfél hatósághoz intézett tervdokumentációt tartalmazó beadványa és az ezzel kapcsolatos kérelmek intézése,

c)  a döntés közlése.

2.4.1. A szakhatósági közreműködés

A tűzvédelmi ügyekben az illetékességi területén a tűzvédelmi hatóság – indokolt esetben – szakhatóságok közreműködését kezdeményezheti, mint hatóság, és mint szakhatóság működhet közre más hatóságok felkérésére.

A 2004. évi CXL. törvény (KET) alapján a szakhatóságot az ügyben érdemi döntésre jogosult hatóság keresi meg, amely döntésének meghozatalánál kötve van a szakhatóságnak – a hatásköre keretei között kialakított – jogszabályon alapuló állásfoglalásához. Törvény vagy kormányrendelet egyes ügyfajtákban kötelezheti az eljáró hatóságot és a szakhatóságokat az engedélyezési feltételek egyeztetés útján való megállapítására. Ugyanezt az eljárást kell alkalmazni, ha az engedélyezési feltételek előzetes megállapítása céljából előzetes (elvi) szakhatósági állásfoglalás kiadására kerül sor. Az ügy tárgyára vonatkozó, hat hónapnál nem régebbi szakhatósági állásfoglalást akkor fogadhatja el a hatóság, ha a korábbi és jelenlegi kérelem tartalmának azonosságát a szakhatóság megállapította.

Az ügyfél hiánypótlásra való felhívásáról, valamint a hiánypótlás elmulasztásáról a szakhatóság öt napon belül értesíti a megkereső hatóságot. A hiánypótlás elmulasztása miatt a megkereső hatóság szünteti meg az eljárást.

Amennyiben az ügyben közreműködő szakhatóságok ellentétes egyedi előírást állapítanak meg, vagy feltételt támasztanak az eljáró hatóság közreműködésével – ha jogszabály másként nem rendelkezik –, nyolc napon belül az álláspontokat egyeztetniük kell. Ha a szakhatóság a számára meghatározott ügyintézési határidőn belül nem nyilatkozik, az ügyben érdemi döntésre jogosult hatóság a szakhatóság felügyeleti szervéhez fordul.

A szakhatóság szakhatósági állásfoglalásának figyelmen kívül hagyására, illetve az eljárásának mellőzésére hivatkozással a hatóság felé felügyeleti eljárást kezdeményezhet.

A szakhatóság hozzájárulását, hozzájárulása megtagadását, az egyedi szakhatósági előírást vagy feltételt (a továbbiakban együtt: szakhatósági állásfoglalás), valamint ezek indokolását az ügyben érdemi döntésre jogosult hatóság – a közreműködő szakhatóság megnevezésével – határozatába foglalja.

A szakhatósági állásfoglalás ellen külön fellebbezésnek nincs helye, az ügyfél a határozat ellen irányuló fellebbezés keretében gyakorolhatja az ezzel kapcsolatos jogorvoslati jogát.

2.5. A tűzvédelem szankciórendszere

A tűz elleni védekezés szabályainak megtartása, alkalmazása mindenekelőtt a jogkövető magatartásra épít, de az élet és az anyagi javak védelme megköveteli, hogy a súlyos szabályszegések szankcionálásra kerüljenek. A jogalkotók a magyar joggyakorlat elemeinek használatával, azok kiegészítésével biztosítják a szankcionálás lehetőségét. Ennek első eleme az 1978. évi IV. törvény a Büntető törvénykönyvről. A törvény alapján a cselekményt az elkövetése idején hatályban levő törvény szerint kell elbírálni.

2.5.1. Büntetési szankciók a Büntető Törvénykönyv szerint19

3. § (1) A magyar törvényt kell alkalmazni a belföldön elkövetett bűncselekményre, valamint a magyar állampolgár külföldön elkövetett olyan cselekményére, amely a magyar törvény szerint bűncselekmény.

(2) A magyar törvényt kell alkalmazni a Magyar Köztársaság határain kívül tartózkodó magyar hajón vagy magyar légi járművön elkövetett bűncselekményre is.

4. § (1) A magyar törvényt kell alkalmazni a nem magyar állampolgár által külföldön elkövetett cselekményre is, ha az

a)  a magyar törvény szerint bűncselekmény, és az elkövetés helyének törvénye szerint is büntetendő,

(3) Az (1)–(2) bekezdés eseteiben a büntetőeljárás megindítását a legfőbb ügyész rendeli el.

Diplomáciai és nemzetközi jogon alapuló egyéb mentesség

5. § A diplomáciai és a nemzetközi jogon alapuló egyéb mentességet élvező személyek büntetőjogi felelősségre vonására nemzetközi szerződés, ennek hiányában a nemzetközi gyakorlat irányadó. A nemzetközi gyakorlat kérdésében az igazságügyért felelős miniszter nyilatkozatát kell alapul venni.

A bűncselekmény

10. § (1) Bűncselekmény az a szándékosan vagy – ha a törvény a gondatlan elkövetést is bünteti – gondatlanságból elkövetett cselekmény, amely veszélyes a társadalomra, és amelyre a törvény büntetés kiszabását rendeli.

(2) Társadalomra veszélyes cselekmény az a tevékenység vagy mulasztás, amely a Magyar Köztársaság állami, társadalmi vagy gazdasági rendjét, az állampolgárok személyét vagy jogait sérti vagy veszélyezteti.

Bűntett és vétség

11. § (1) A bűncselekmény bűntett vagy vétség.

(2) Bűntett az a szándékosan elkövetett bűncselekmény, amelyre a törvény kétévi szabadságvesztésnél súlyosabb büntetés kiszabását rendeli el. Minden más bűncselekmény vétség.

Halmazat

12. § (1) Bűnhalmazat az, ha az elkövető egy vagy több cselekménye több bűncselekményt valósít meg, és azokat egy eljárásban bírálják el.

(2) Nem bűnhalmazat, hanem folytatólagosan elkövetett bűncselekmény az, ha az elkövető ugyanolyan bűncselekményt, egységes elhatározással, azonos sértett sérelmére, rövid időközökben többször követ el.

Szándékosság és gondatlanság

13. § Szándékosan követi el a bűncselekményt, aki magatartásának következményeit kívánja vagy e következményekbe belenyugszik.

14. § Gondatlanságból követi el a bűncselekményt, aki előre látja magatartásának lehetséges következményeit, de könnyelműen bízik azok elmaradásában; úgyszintén az is, aki e következmények lehetőségét azért nem látja előre, mert a tőle elvárható figyelmet vagy körültekintést elmulasztja.

15. § Az eredményhez mint a bűncselekmény minősítő körülményéhez fűzött súlyosabb jogkövetkezmények akkor alkalmazhatók, ha az elkövetőt az eredmény tekintetében legalább gondatlanság terheli.

22. § A büntethetőséget kizárja:

a)  a gyermekkor,

b)  a kóros elmeállapot,

c)  a kényszer és a fenyegetés,

d)  a tévedés,

f)  a jogos védelem,

g)  a végszükség,

h)  a magánindítvány hiánya,

i)  a törvényben meghatározott egyéb ok.

171. § (1) Aki foglalkozása szabályainak megszegésével más vagy mások életét, testi épségét vagy egészségét gondatlanságból közvetlen veszélynek teszi ki vagy testi sértést okoz, vétséget követ el és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.

(2) A büntetés

a)  három évig terjedő szabadságvesztés, ha a bűncselekmény maradandó fogyatékosságot, súlyos egészségromlást vagy tömegszerencsétlenséget,

b)  egy évtől öt évig terjedő szabadságvesztés, ha a bűncselekmény halált,

c)  két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztés, ha a bűncselekmény kettőnél több ember halálát okozza, vagy halálos tömegszerencsétlenséget okoz.

(3) Ha az elkövető a közvetlen veszélyt szándékosan idézi elő, bűntettet követ el, és az (1) bekezdés esetén három évig, a (2) bekezdés esetén – az ott tett megkülönböztetéshez képest – öt évig, két évtől nyolc évig, illetőleg öt évtől tíz évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(4) E § alkalmazásában foglalkozási szabályok a lőfegyver használatára és kezelésére vonatkozó szabályok is.

Segítségnyújtás elmulasztása

172. § (1) Aki nem nyújt tőle elvárható segítséget sérült vagy olyan személynek, akinek az élete vagy testi épsége közvetlen veszélyben van, vétséget követ el, és két évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.

(2) A büntetés bűntett miatt három évig terjedő szabadságvesztés, ha a sértett meghal, és életét a segítségnyújtás megmenthette volna.

(3) A büntetés bűntett miatt három évig, a (2) bekezdés esetén öt évig terjedő szabadságvesztés, ha a veszélyhelyzetet az elkövető idézi elő vagy ha a segítségnyújtásra egyébként is köteles.

(4) A (3) bekezdés utolsó fordulata nem alkalmazható azzal szemben, aki a közlekedési szabályok alapján köteles a segítségnyújtásra.

Közveszélyokozás

259. § (1) Aki árvíz okozásával, robbanó, sugárzó avagy más anyag, energia vagy tűz pusztító hatásának kiváltásával közveszélyt idéz elő vagy a közveszély elhárítását, avagy következményeinek enyhítését akadályozza, bűntettet követ el, és két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(2) A büntetés öt évtől tíz évig terjedő szabadságvesztés, ha a bűncselekményt

a)  bűnszövetségben,

b)  különösen nagy vagy ezt meghaladó vagyoni hátrányt okozva

követik el.

(3) A büntetés öt évtől tizenöt évig terjedő vagy életfogytig tartó szabadságvesztés, ha a közveszélyokozás egy vagy több ember halálát idézi elő.

(4) Aki a közveszélyokozást gondatlanságból követi el, vétség miatt három évig, különösen nagy vagy ezt meghaladó vagyoni hátrány esetén öt évig, egy vagy több ember halála esetén két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(5) Aki közveszélyokozásra irányuló előkészületet követ el, bűntett miatt három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(6) Korlátlanul enyhíthető annak a büntetése, aki a közveszélyt, mielőtt abból káros következmény származott volna, önként megszünteti.

Közérdekű üzem működésének megzavarása

260. § (1) Aki közérdekű üzem működését berendezésének, vezetékének megrongálásával vagy más módon jelentős mértékben megzavarja, bűntettet követ el, és öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(2) A büntetés két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztés, ha a bűncselekményt bűnszövetségben, öt évtől tizenöt évig terjedő szabadságvesztés, ha a bűncselekményt különösen nagy vagy ezt meghaladó vagyoni hátrányt okozva követik el.

(3) Aki a bűncselekményt gondatlanságból követi el, vétség miatt három évig, különösen nagy vagy ezt meghaladó vagyoni hátrány okozása esetén öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(4) E § alkalmazásában közérdekű üzem a közmű, a közforgalmú tömegközlekedési üzem, a távközlési üzem, valamint a hadianyagot, energiát vagy üzemi felhasználásra szánt alapanyagot termelő üzem.

Közveszéllyel fenyegetés

270/A. § (1) Aki más előtt olyan, a köznyugalom megzavarására alkalmas valótlan tényt állít, hogy közveszéllyel járó esemény bekövetkezése fenyeget, vétséget követ el, és két évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.

(2) A büntetés bűntett miatt három évig terjedő szabadságvesztés, ha az (1) bekezdésben írt bűncselekményt radioaktív anyaggal fenyegetve követik el.

(3) A büntetés az (1) bekezdés esetén három évig, a (2) bekezdés esetén öt évig terjedő szabadságvesztés, ha a közveszéllyel fenyegetés a köznyugalmat súlyosan megzavarta.

Környezetkárosítás

280. § (1) Aki a földet, a levegőt, a vizet, az élővilágot, valamint azok összetevőit jelentős mértékű szennyezéssel vagy más módon

a)  veszélyezteti,

b)  olyan mértékben károsítja, hogy annak természetes vagy korábbi állapota csak beavatkozással állítható helyre,

c)  olyan mértékben károsítja, hogy annak természetes vagy korábbi állapota nem állítható helyre,

bűntettet követ el, és az a) pontban meghatározott esetben három évig, a b) pontban meghatározott esetben öt évig, a c) pontban meghatározott esetben két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(2) Aki személyes használatra szolgáló mennyiséget meghaladó, ózonréteget károsító anyagot vagy ilyen anyagot tartalmazó terméket az ország területére behoz, onnan kivisz vagy azt forgalomba hozza, bűntettet követ el, és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(3) Aki a környezetkárosítást gondatlanságból követi el, vétség miatt az (1) bekezdés a) pontja, illetve a (2) bekezdés esetén egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel, az (1) bekezdés b) pontja esetén két évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel, c) pontja esetén három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(4) Az (1) bekezdés a) pontja, valamint a (3) bekezdés első és második fordulata esetén az elkövető nem büntethető, az (1) bekezdés b) pontja esetén pedig büntetése korlátlanul enyhíthető, ha az első fokú ítélet meghozataláig a cselekménye által bekövetkezett veszélyt, illetve környezetkárosodást megszünteti, a károsodott környezetet helyreállítja.

(5) E § alkalmazásában szennyezés: a föld, a levegő, a víz, az élővilág, valamint azok összetevői jogszabályban vagy hatósági határozatban megállapított kibocsátási határértéket meghaladó terhelése.

Természetkárosítás

281. § (1) Aki:

a)  fokozottan védett élő szervezet egyedét,

b)  védett élő szervezet egyedeit, feltéve, hogy azok külön jogszabályban meghatározott, pénzben kifejezett értékének együttes összege eléri a fokozottan védett élő szervezet egyedei esetében megállapított, pénzben kifejezett legalacsonyabb értéket,

c)  az Európai Közösségek Tanácsának a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló rendelete A és B melléklete hatálya alá tartozó élő szervezet egyedét

jogellenesen megszerzi, tartja, forgalomba hozza, az országba behozza, onnan kiviszi, az ország területén átviszi, azzal kereskedik, illetve azt károsítja vagy elpusztítja, bűntettet követ el, és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(2) Az (1) bekezdés szerint büntetendő, aki

a)  az európai közösségi jelentőségű természetvédelmi rendeltetésű területekről szóló jogszabály szerinti különleges madárvédelmi területet, különleges természetmegőrzési vagy annak jelölt területet, valamint kiemelt jelentőségű természetmegőrzési vagy annak jelölt területet, vagy

b)  védett

1. természeti területet,

2. barlangot,

3. élő szervezetek életközösségét vagy azok élőhelyét jogellenesen jelentős mértékben megváltoztatja.

(3) A büntetés bűntett miatt öt évig terjedő szabadságvesztés, ha

a)  az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott természetkárosítás a fokozottan védett, illetve védett élő szervezet egyedeinek olyan mértékű pusztulását okozza, hogy az elpusztított fokozottan védett, illetve védett élő szervezet egyedeinek külön jogszabályban meghatározott, pénzben kifejezett értékének együttes összege eléri a fokozottan védett élő szervezet egyedei esetében megállapított, pénzben kifejezett legmagasabb érték kétszeresét, illetve ha a c) pontban meghatározott természetkárosítás a Magyarországon védetté, illetve fokozottan védetté nem nyilvánított élő szervezet adott állományának fennmaradását veszélyeztető pusztulását okozza,

b)  a (2) bekezdésben meghatározott természetkárosítás az európai közösségi jelentőségű természetvédelmi rendeltetésű területekről szóló jogszabály szerinti különleges madárvédelmi terület, különleges természetmegőrzési terület, vagy annak jelölt terület, illetve kiemelt jelentőségű természetmegőrzési terület, vagy annak jelölt terület, védett természeti terület, barlang, illetve élő szervezetek életközössége vagy azok élőhelye jelentős károsodását vagy megsemmisülését okozza.

(4) Aki a (3) bekezdésben meghatározott természetkárosítást gondatlanságból követi el, vétség miatt két évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.

(5) E § alkalmazásában élő szervezet egyede:

a)  az élő szervezet egyedének valamennyi fejlődési szakasza, alakja, állapota,

b)  az élő szervezetek keresztezéseként és kereszteződéseként létrejött egyed,

c)  az élő szervezet egyedének származéka, ami alatt érteni kell az elpusztult élőlényt, valamint annak vagy az élő szervezet egyedének bármely részét, továbbá azt a terméket vagy készítményt, amely a felsoroltak valamelyikéből készült, illetve ezek valamelyikéből származó összetevőt tartalmaz.

Rongálás

324. § (1) Aki idegen vagyontárgy megsemmisítésével vagy megrongálásával kárt okoz, rongálást követ el.

(2) A büntetés vétség miatt egy évig terjedő szabadságvesztés, közérdekű munka vagy pénzbüntetés, ha

a)  a rongálás kisebb kárt okoz,

b)  a szabálysértési értékhatárt meg nem haladó kárt okozó rongálást bűnszövetségben

követik el.

(3) Bűntett miatt három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő az, aki

a)  nagyobb kárt okoz,

b)  1. kulturális javak körébe tartozó tárgyat, régészeti lelőhelyet vagy műemléket,

 2. vallási tisztelet tárgyát, illetőleg vallási szertartás végzésére szolgáló épületet vagy tárgyat,

 3. temetési helyet, temetkezési emlékhelyet, illetőleg temetőben vagy temetkezési emlékhelyen a halott emlékére rendelt tárgyat

rongál meg.

(4) A büntetés egy évtől öt évig terjedő szabadságvesztés, ha a rongálás

a)  jelentős kárt okoz,

b)  1. kulturális javak körébe tartozó tárgyat, régészeti lelőhelyet vagy műemléket,

 2. vallási tisztelet tárgyát, illetőleg vallási szertartás végzésére szolgáló épületet vagy tárgyat,

 3. temetési helyet, temetkezési emlékhelyet, illetőleg temetőben vagy temetkezési emlékhelyen a halott emlékére rendelt tárgyat

semmisít meg,

c)  robbanóanyag vagy robbantószer felhasználásával követik el.

(5) A büntetés két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztés, ha a rongálás különösen nagy kárt okoz.

(6) A büntetés öt évtől tíz évig terjedő szabadságvesztés, ha a rongálás különösen jelentős kárt okoz.20

2.5.2. Szabálysértés

A bűntető törvénykönyvben megfogalmazottakkal összhangban gyors és eredményes fellépést kell biztosítani azokkal a jogsértő magatartásokkal szemben, amelyek a bűncselekményekhez képest enyhébb fokban sértik vagy veszélyeztetik a társadalom általánosan elfogadott együttélési normáit, akadályozzák vagy zavarják a közigazgatás működését, illetve meghatározott tevékenység vagy foglalkozás gyakorlására vonatkozó jogszabályokba ütköznek. E célok megvalósítása érdekében a szabálysértések elkövetése miatt alkalmazható joghátrányokat, e cselekmények elbírálásának rendjét, s ennek keretében azt a jogot, hogy az érintettek meghatározott feltételek mellett bírósághoz fordulhatnak az 1999. évi LXIX. törvénybe foglalták, mely szerint:

A szabálysértés fogalma, a szabálysértést meghatározó jogszabályok

1. § (1) Szabálysértés az a jogellenes, tevékenységben vagy mulasztásban megnyilvánuló cselekmény, melyet törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet szabálysértésnek nyilvánít, s amelynek elkövetőit az e törvényben meghatározott joghátrány fenyeget.

(2) Szabálysértés nem állapítható meg, ha a cselekmény bűncselekményt valósít meg.

A törvény hatálya

2. § E törvényt – ha törvény kivételt nem tesz – a belföldön elkövetett szabálysértésekre kell alkalmazni, az eljárás alá vont személy állampolgárságára tekintet nélkül, feltéve, hogy nemzetközi szerződés vagy a szabálysértést meghatározó jogszabály másként nem rendelkezik.

3. § A nemzetközi jog alapján kiváltságot és mentességet élvező személy szabálysértés miatti felelősségre vonására nemzetközi szerződés az irányadó.

4. § A cselekményt az elkövetés idején hatályban levő jogszabályok alapján kell elbírálni. Ha a szabálysértés elbírálásakor hatályban levő új jogszabály szerint a cselekmény már nem minősül jogellenesnek vagy enyhébben bírálandó el, akkor az új jogszabályt kell alkalmazni.

A szabálysértésért való felelősség

5. § Szabálysértés miatt az vonható felelősségre, akinek a cselekménye szándékos vagy gondatlan, kivéve, ha a szabálysértést meghatározó jogszabály csak a szándékos elkövetést bünteti.

6. § A szabálysértést elköveti az is, aki mást a szabálysértés elkövetésére szándékosan rábír (felbujtás) és aki másnak a szabálysértés elkövetéséhez szándékosan segítséget nyújt (bűnsegély).

7. § Kísérlet miatt akkor van helye felelősségre vonásnak, ha a szabálysértést meghatározó jogszabály így rendelkezik.

A felelősséget kizáró okok

8. § (1) Szabálysértés miatt nem vonható felelősségre, aki a cselekmény elkövetésekor a tizennegyedik életévét nem töltötte be, aki a cselekményt az elmeműködésnek a beszámíthatóságot kizáró kóros állapotában, kényszer vagy fenyegetés hatása alatt, tévedésben, jogos védelemben vagy végszükségben követte el, illetve e törvényben meghatározott egyéb ok zárja ki a felelősségre vonást. Nem vonható felelősségre az sem, aki a cselekményt a beszámíthatóságot korlátozó elmeállapotban követte el, ha nyilvánvaló, hogy ez a körülmény a cselekmény elkövetését befolyásolta.

(2) Az (1) bekezdés kóros elmeállapotra vonatkozó rendelkezése nem alkalmazható annak a javára, aki a szabálysértést önhibájából eredő ittas vagy bódult állapotban követte el.

9. § (1) Nem róható az eljárás alá vont személy terhére olyan tény, amelyről az elkövetéskor a tőle elvárható gondosság ellenére sem volt tudomása.

(2) Nem vonható felelősségre az, aki a cselekményt abban a téves feltevésben követi el, hogy magatartása nem jogellenes, és erre a feltevésre alapos oka van.

10. § (1) Ha a szabálysértést meghatározó jogszabály úgy rendelkezik, az eljárás alá vont személy csak a sértett kívánságára (magánindítvány), illetve a feljelentésre jogosult szerv feljelentése alapján vonható felelősségre.

(2) Ha a sértett korlátozottan cselekvőképes, a magánindítványt törvényes képviselője is, ha pedig cselekvőképtelen, törvényes képviselője terjesztheti elő. Ezekben az esetekben a magánindítvány előterjesztésére a gyámhatóság is jogosult.

(3) A magánindítvány előterjesztésére jogosult, illetőleg a feljelentésre jogosult szerv nyilatkozatát be kell szerezni, ha az eljárás megindulását követően derül ki, hogy a cselekmény csak magánindítványra büntethető.

(4) Ha a magánindítvány előterjesztésére jogosult sértett meghal, a hozzátartozója jogosult a még nyitva álló határidő alatt a magánindítvány előterjesztésére.

(5) A magánindítványt attól a naptól számított harminc nap alatt lehet előterjeszteni, amelyen a sértett az eljárás alá vont személy kilétéről tudomást szerzett.

(6) Bármelyik eljárás alá vont személlyel szemben előterjesztett magánindítvány valamennyi eljárás alá vont személyre hatályos.

(7) A magánindítvány előterjesztésére nyitva álló határidő elmulasztása miatt igazolásnak nincs helye.

(8) A magánindítvány a szabálysértési hatóság érdemi határozatának meghozataláig visszavonható.

A szabálysértés büntethetőségének elévülése

11. § (1) Nincs helye felelősségre vonásnak, ha a cselekmény elkövetése óta hat hónap eltelt (elévülés).

(2) Az elévülés határidejének kezdő napja az a nap, amikor a szabálysértés tényállása megvalósul, kísérlet esetén az a nap, amikor az ezt megvalósító cselekmény véget ér.

(3) Ha a szabálysértés jogellenes állapot előidézésével, illetve fenntartásával valósul meg, az elévülési határidő mindaddig nem kezdődik el, amíg ez az állapot fennáll.

(4) Ha a szabálysértés kötelesség teljesítésének elmulasztása által valósul meg, az elévülési határidő az azt követő napon kezdődik, amikor az eljárás alá vont személy még jogszerűen eleget tehetett volna kötelességének.

(5) Ha az elkövetéstől számított hat hónapon belül a cselekmény miatt büntetőeljárás indul, de a büntetőügyben eljáró hatóság, illetőleg a bíróság a szabálysértési eljárás lefolytatása céljából az ügyet átteszi a szabálysértési hatósághoz, az (1) bekezdés szerinti elévülés az áttételt elrendelő határozatnak a szabálysértési hatósághoz érkezése napjával újrakezdődik.

(6) A szabálysértés miatt az eljárás alá vont személlyel szemben a szabálysértési hatóság, fegyelmi hatóság, az ügyészség és a bíróság által foganatosított eljárási cselekmények az elévülést félbeszakítják. A félbeszakítás napjával az elévülési idő újrakezdődik.

(7) A cselekmény elkövetésétől számított két év elteltével nincs helye szabálysértési felelősségre vonásnak.

A felelősségre vonás mellőzése

12. § A felelősségre vonás mellőzhető, ha a szabálysértés a cselekmény súlyára, az elkövetés körülményeire, illetve az eljárás alá vont személyre tekintettel annyira csekély, hogy büntetés vagy intézkedés alkalmazása szükségtelen. A szabálysértési hatóság a felelősségre vonás mellőzéséről a sértettet értesíti.

A pénzbírság

16. § (1) A pénzbírság legalacsonyabb összege háromezer forint, legmagasabb összege százötvenezer forint.

(2) Az önkormányzati rendelet harmincezer forintban állapíthatja meg a pénzbírság legmagasabb összegét.

17. § (1) A pénzbírságot meg nem fizetés esetén – ha a közigazgatási végrehajtás általános szabályai szerint, illetőleg adók módjára nem hajtható be – közérdekű munkára, illetőleg elzárásra kell átváltoztatni.

(2) Nincs helye elzárásra történő átváltoztatásnak, ha az eljárás alá vont személy

a)  fiatalkorú;

b)  a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. törvény 4. §-ának a) pontjában meghatározott fogyatékos személy, kórházi fekvőbeteg-ellátásban részesül, illetőleg kórházi kezelése válik szükségessé;

c)  a terhesség negyedik hónapját elérő nő, tizenhat éves korát be nem töltő gyermekét egyedül nevelő szülő vagy fogyatékos, illetőleg folyamatos ápolást igénylő hozzátartozójáról egyedül gondoskodik.

(3) A (2) bekezdés b)–c) pontja esetében nincs helye közérdekű munkára átváltoztatásnak.

(4) Egynapi közérdekű munkának ötezer forint pénzbírság felel meg.

(5) Az elzárásra történő átváltoztatás során ezer forinttól háromezer forintig terjedő összeg helyett egynapi elzárást kell számítani. A pénzbírság helyébe lépő elzárás – a 24. § (2) bekezdésében foglaltak kivételével – egy napnál rövidebb és hatvan napnál hosszabb nem lehet.

A figyelmeztetés

22. § Büntetés helyett figyelmeztetés alkalmazható, ha a szabálysértés az elkövetés körülményeire tekintettel csekély súlyú és az eljárás alá vont személy személyi körülményeire is figyelemmel ettől az intézkedéstől kellő visszatartó hatás várható.

Az elzárás és a pénzbírság elévülése

26. § (1) Nem lehet végrehajtani az elzárást és a pénzbírságot, ha a határozat jogerőre emelkedésétől számítva egy év eltelt.

(2) Az elévülési időbe nem számít be az elzárás elhalasztására, illetve pénzbírság esetében a halasztásra és a részletfizetésre engedélyezett idő.

(3) Az elévülést félbeszakítja az elzárás, illetőleg a pénzbírság végrehajtása iránt tett intézkedés. A félbeszakítás napjával az elévülés határideje újrakezdődik. A határozat jogerőre emelkedésétől számított két év elteltével végrehajtásnak nincs helye.

Eljárási költség

73. § (1) Eljárási költség

a)  mindaz a költség, amelyet az állam az eljárás alapjául szolgáló cselekmény miatt az eljárás megindításától a szabálysértési büntetés végrehajtásának befejezéséig előlegezett;

b)  az eljárás alá vont személynek az ügyben felmerült készkiadása;

c)  a sértett indokolt készkiadása.

(2) Az eljárás alá vont személy viseli az eljárási költséget, ha megállapították, hogy a szabálysértést elkövette.

(3) Az állam viseli azt a költséget, amely annak következtében merült fel, hogy az eljárás alá vont személy a magyar nyelvet nem ismeri.

(4) Az eljárás megszüntetése esetében az eljárási költség az államot terheli, kivéve, ha a felelősségre vonás mellőzésével vagy figyelmeztetés alkalmazásával fejeződik be az eljárás.

(5) A sértett viseli az eljárási költséget, ha a szabálysértési hatóság az eljárást a 131. § (1) bekezdése a) pontja alapján szünteti meg.

2.5.3. Tűzvédelmi bírság

A Ttv. 47. §-a (1) bekezdésének b) pontjában kapott felhatalmazás alapján a kormány a tűz elleni védekezésre mint speciális területre biztosította a szankcionálás speciális szabályait. Ezért a különösen veszélyes szabálytalanságokat nevesítve határozták meg a kiszabható tűzvédelmi bírságokat:

1. § Tűzvédelmi bírság szabható ki:

a)  tűzvédelmi szabály megszegéséért, ha az közvetlen tűz- vagy robbanásveszélyt, illetőleg tüzet idézett elő vagy veszélyezteti a személyek biztonságát, akadályozza a mentésüket;

b)  a tűzjelzéshez és a tűzoltáshoz szükséges eszköz, felszerelés, készülék, berendezés, oltóanyag beszerzésének, készenlétben tartásának, karbantartásának vagy ellenőrzésének elmulasztásáért, illetőleg rendeltetéstől eltérő – engedély nélküli – használatáért;

c)  létesítményi tűzoltóság létszámával, képzésével kapcsolatos rendelkezések megszegéséért;

d)  a tűzoltó-technikai termék forgalmazásának, javításának, ellenőrzésének, felülvizsgálatának, karbantartásának jogszabályban, tűzvédelmi műszaki követelményben és a tűzvédelmi hatósági engedélyben foglaltaktól eltérő végzéséért vagy ezen tevékenység során a termékek működőképességének veszélyeztetéséért;

e)  ha külön jogszabályban foglaltaknak megfelelően nem kérték meg a tűzvédelmi hatóság engedélyét;

f)  ha a tűzvédelmi szabályok, előírások érvényesítésére vonatkozóan a tervező, illetőleg a kivitelező valótlan nyilatkozatot adott;

g)  ha a munkavállalók tűzvédelmi oktatásáról a munkáltató a törvényben előírt határidőre nem gondoskodott;

h)  ha a tűzvédelmi szakvizsgához kötött tevékenységet szakvizsga nélkül végzik;

i)  ha a fokozottan tűz- és robbanásveszélyes („A”), a tűz- és robbanásveszélyes („B”), valamint a tűzveszélyes („C”) veszélyességi osztályba tartozó létesítmény üzemeltetője nem gondoskodik megfelelő szervezettel, illetve tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személlyel vagy szolgáltatás igénybevételével a létesítmény tűzvédelméről;

j)  ha a kötelezett a Tűzvédelmi szabályzatot nem készíti el, nem gondoskodik annak megismertetéséről, betartatásáról.

2. § (1) A tűzvédelmi bírság kiszabására – az 1. § d) és e) pontjában foglaltak kivételével – az illetékes hivatásos önkormányzati tűzoltóság jogosult.

(2) Az 1. § d) és e) pontjában foglalt esetben az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság (a továbbiakban: OKF) jogosult a tűzvédelmi bírság kiszabására.

(3) Másodfokon a területileg illetékes katasztrófavédelmi igazgatóság igazgatója, illetőleg az 1. § d) és e) pontok kivételével a főváros területén az OKF jár el.

(4) Az 1. § d)–e) pontban meghatározott esetekben másodfokon az önkormányzati és területfejlesztési miniszter jár el.

3. § (1) Ha a jogszabály másképp nem rendelkezik, a tűzvédelmi bírság alsó határa a tűzrendészeti szabálysértésért kiszabható bírság felső határának megfelelő összeg, a felső határa – a (2) bekezdésben foglalt kivételekkel – hárommillió forint.

(2) Az (1) bekezdésben meghatározott bírságösszegek kiszabásánál a következőket kell figyelembe venni:

a)  az 1. § a) pontjában meghatározott szabályszegés esetén, ha azt jogszabályban, kötelezően alkalmazandó szabványban meghatározott tűzvédelmi létesítési szabály megszegésével valósították meg, akkor a létesítés költségének legalább 10%-a;

b)  az 1. § a) pontjában meghatározott szabályszegés esetén, ha azt jogszabályban rögzített, a tűzvédelmi használati szabály megszegésével valósították meg, akkor tűz esetén legfeljebb 500 000 Ft, veszélyhelyzet előidézése esetén legfeljebb 100 000 Ft;

c)  az 1. § b) pontjában meghatározott szabályszegés esetén az eszköz, felszerelés, készülék, berendezés, oltóanyag értékének legalább 10%-a;

d)  az 1. § c) pontjában meghatározott esetben a külön jogszabályban előírt létesítményi tűzoltóság legkisebb létszámából hiányzó vagy kiképzetlen személyek száma és a bírság kiszabásakor érvényes havi minimálbér szorzatának megfelelő összeg;

e)  az 1. § d) és e) pontjában meghatározott szabályszegés elkövetése esetén legalább 100 000 Ft;

f)  az 1. § f) pontjában meghatározott szabályszegés esetén a tervezői, illetőleg a kivitelezői díj legalább 10%-a;

g)  az 1. § g)–h) pontjaiban meghatározott esetben az érintett munkavállalók létszáma, valamint a bírság kiszabásakor érvényes havi minimálbér szorzatának megfelelő összeg;

h)  az 1. § i)–k) pontjaiban meghatározott esetekben legalább 100 000 forint.

4. § (1) A tűzvédelmi bírság megfizetése nem mentesít a büntetőjogi, illetve a polgári jogi felelősség, valamint a létesítési hiányosságot ellensúlyozó megfelelő védelem kialakítására vonatkozó kötelezettség teljesítése alól.

(2) A tűzvédelmi bírságot kiszabó határozat jogerőre emelkedésétől számított hat hónap elteltével ismételten kiszabható tűzvédelmi bírság, amennyiben a bírság kiszabásának feltételei még fennállnak.

(3) A tűzvédelmi bírság kiszabásáról szóló jogerős határozat egy példányát – a 2. § (2) bekezdésében foglaltak kivételével – az OKF-nek is meg kell küldeni.

5. § Ez a rendelet 1996. október 1-jén lép hatályba.21

2.5.4. 218/1999. (XII. 28.) Kormányrendelet az egyes szabálysértésekről (kivonat)

2.5.4.1. Tűzvédelmi szabálysértés

20. § (1) Aki:

a)  a tűzvédelmi jogszabályokban vagy a tűzvédelmi szabályzatokban foglalt előírásokat, továbbá a kötelezően alkalmazandó tűzvédelmi szabványok előírásait megszegi,

b)  a jogszabályi tilalom ellenére az erdőterületen vagy annak közelében tüzet gyújt vagy más módon az erdő tűz elleni védelmének jogszabályi előírásait megszegi,

c)  tűzesetet vagy tűzveszélyt észlel, és ezt a hatóságnak nem jelenti,

d)  tűzjelzésre távbeszélőjét nem bocsátja rendelkezésre,

e)  szándékosan megtévesztő tűzjelzést ad,

f)  nem tesz eleget a hatóság azon felhívásának, hogy a tűz oltásában személyesen közreműködjék, illetőleg hogy járművét vagy a tűz oltására alkalmas eszközét a tűz oltásához bocsássa rendelkezésre,

g)  tűz esetén a tűzoltás vezetőjének intézkedését nem hajtja végre vagy a tűzoltás eredményessége érdekében szükséges felvilágosítást nem adja meg,

hatvanezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.

(2) Az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a bányakapitányság tűzvédelmi hatósági jogkörébe tartozó létesítmények tekintetében a bányakapitányság hatáskörébe tartozik.

(3) Az (1) bekezdés a)–g) pontjában meghatározott szabálysértés miatt a hivatásos tűzoltóság, az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott szabálysértés miatt a természetvédelmi őr helyszíni bírságot szabhat ki.

Adatszolgáltatással, nyilvántartással, hatósági ellenőrzéssel kapcsolatos kötelezettségek megszegése

31. § (1) Aki

a)  a jogszabályban előírt bejelentési, adatszolgáltatási, nyilvántartási kötelezettségének nem tesz eleget,

b)  szándékosan a valóságnak meg nem felelő adatot szolgáltat,

c)  tevékenységet érintő hatósági ellenőrzést akadályozza,

ötvenezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.

(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás az ÁNTSZ regionális vagy kistérségi intézete, repülőtéri intézeteinek, a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal, továbbá a bányakapitányság hatáskörébe is tartozik.

(3) Az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott szabálysértés országhatár átlépésekor történő elkövetése esetén magyar állampolgárral szemben a fővámhivatal, Pest megyében a Buda térségi Fővámhivatal, Budapesten a Vám- és Pénzügyőrség Fővárosi Szabálysértési Hivatala, nem magyar állampolgárral szemben a Vám- és Pénzügyőrségnek az Európai Unió külső vámhatárán működő vámhivatala jár el.

Szabványügyi szabálysértés

151. § (1) Aki

a)  nemzeti szabványt jogosulatlanul forgalmaz,

b)  a nemzeti szabványnak való megfelelőségi jelet jogosulatlanul alkalmazza,

hatvanezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.

(2) A nemzeti szabványnak való megfelelőségi jelet jogosulatlanul alkalmazza az, aki a terméken az MSZ megfelelőségi jelet anélkül tünteti fel, hogy az a nemzeti szabványban rögzített követelményeket kielégítené.22

2.5.5. 180/1998. (XI. 6.) Kormányrendelet (kivonat)

A tűzvédelmi bírságnak, valamint a biztosítók tűzvédelmi hozzájárulásának a központi költségvetésbe történő befizetése és elszámolása rendjéről, valamint felhasználásának és ellenőrzésének módjáról.

A tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló, az 1998. évi XXX. törvénnyel módosított 1996. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Ttv.) 47. §-a (1) bekezdésének f) pontjában kapott felhatalmazás alapján a kormány a tűzvédelmi bírság, valamint a Ttv. 44. §-a alapján fizetendő hozzájárulás (a továbbiakban: tűzvédelmi hozzájárulás) befizetési és elszámolási rendjéről, valamint felhasználásának és ellenőrzésének módjáról a következőket rendeli el:

2. § (1) A tűzvédelmi bírságot, valamint a Ttv. 44. §-ának (1) bekezdése alapján a biztosítókat terhelő tűzvédelmi hozzájárulást a központi költségvetés Önkormányzati és Területfejlesztési Minisztérium fejezetében a fejezeti kezelésű előirányzatoknál vezetett 10023002-01009349-50000005 számú előirányzat-felhasználási keretszámlára kell befizetni.

4. § (1) A tűzvédelmi hatóság a jogerős és végrehajtható határozat alapján hozzá befizetett tűzvédelmi bírság összegének 50%-át folyamatosan, de legkésőbb minden negyedévet követő hónap 30. napjáig köteles átutalni a 2. § (1) bekezdésében meghatározott alszámlára.

(2) Ha a tűzvédelmi hatóság fizetési kötelezettségének az (1) bekezdésben meghatározott határidőben nem tesz eleget, az alszámlával rendelkező a tudomásra jutástól számított 15 napon belül eljárást kezdeményez annak behajtása iránt.

5. § (1) A tűzvédelmi hozzájárulásból és a tűzvédelmi bírságból származó bevétel felhasználása (a továbbiakban: bevétel) az önkormányzati és területfejlesztési miniszter által jóváhagyott szakmai program alapján történik.

(2) A bevétel a Ttv. 44. §-ának (1) bekezdésében meghatározott célokra használható fel.

2.5.6. Szabványok

A szabványosítás olyan tevékenység, amely általános és ismételten alkalmazható megoldásokat ad fennálló vagy várható problémákra azzal a céllal, hogy a rendező hatás az adott feltételek között a legkedvezőbb legyen. A szabványok használatának rendszerében az 1995. évi XXVIII. törvény célul tűzte ki a nemzetgazdaság szereplőinek a piacképességhez szükséges korszerű műszaki ismeretekkel való ellátását és a Magyar Köztársaság által kötött nemzetközi megállapodásokban vállalt, szabványosításra vonatkozó kötelezettségek végrehajtását.

A fogalmak tisztázásán keresztül a törvény megteremtette az egységes szakmai nyelvezetet, tisztázta a felépítést, a feladatköröket, feladatokat, tulajdonviszonyokat. Sajnálatosan számtalan fontos és alapvető szabályozás, szabvány csak angol nyelven érhető el, ez viszont komoly nehézséget jelent a hazai szakemberek számára.

A törvény megfogalmazása szeint:

1. § A nemzeti szabványosítással elő kell segíteni:

a)  az általános és ismételten alkalmazható eljárások, műszaki megoldások közrebocsátásával a termelés korszerűsítését, a szolgáltatások színvonalának javítását,

b)  a nemzetgazdasági igények érvényesítését a nemzetközi és az európai szabványosítási tevékenységben,

c)  a kereskedelem műszaki akadályainak elhárítását,

d)  a műszaki fejlesztés eredményeinek széles körű bevezetését,

e)  az élet, az egészség, a környezet, a vagyon, a fogyasztói érdekek védelmét és a biztonságot,

f)  a megfelelőségtanúsítás követelményrendszerének kialakítását,

g)  a hazai termékek és szolgáltatások nemzetközi elismertetését.23

A tűzvédelmi jogszabályok utalhatnak, kötelezővé tehetnek szabványokat, ami ebben az estben annyit jelent, hogy a jogforrásban megfogalmazottak kerülnek teljesítésre. A Ttv. 4. §. l) pontja alapján tűzvédelmi biztonságossági követelményt megállapító jogszabály a honosított harmonizált szabvány. Honosított harmonizált szabvány az európai szabványügyi szervezetek által elfogadott és az Európai Unió hivatalos lapjában közzétett harmonizált európai szabvány, amelyet a magyar eljárási rendnek megfelelően nemzeti szabványként közzétettek.

Természetesen az alkalmazónak a felelőssége mellett joga van a szabványban megfogalmazottakkal azonos vagy annál nagyobb biztonságot nyújtó megoldás alkalmazására, de a megoldás megfelelőségének, biztonságosságának igazolása az alkalmazónak a feladata. A tűzvédelmi tevékenység során alkalmazható szabványok gyors változása folyamatos figyelmet igényel. A változások a Szabványügyi Testület honlapján, illetve a Szabványügyi Értesítőben történt megjelenés alapján követhetők.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.