Dr. Barna Orsolya – Haszonicsné dr. Ádám Mária

Dr. Tátrai Tünde – Dr. Kiss Ferenc

Közbeszerzési

definíciógyűjtemény

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2012

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565, +36 (1) 464-5656

Fax: +36 (1) 464-5657

E-mail: info@complex.hu

Internet: www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr.Vajda Krisztina

Felelős szerkesztő: dr. Kovács Mercédesz

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

Nyomdai munkálatok: Akaprint Nyomdaipari Kft. – 30316

Felelős vezető: Freier László

ISBN 978 963 295 009 9

Termékkód:YOV1252

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak

szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu

portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített,

illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része

semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Dr. Barna Orsolya – Haszonicsné dr. Ádám Mária

Dr. Tátrai Tünde – Dr. Kiss Ferenc

Közbeszerzési

definíciógyűjtemény

Szerzők:

Dr. Barna Orsolya I. rész, II. rész F–K szócikkek, III. rész

Haszonicsné dr. Ádám Mária II. rész A–C szócikkek

Dr. Tátrai Tünde II. rész D–É szócikkek

Dr. Kiss Ferenc II. rész L–V szócikkek

Szerkesztő:

Dr. Barna Orsolya

Szakmai lektor:

Dr. Lánchidi Csaba

Kézirat lezárva:

2011. október 31.

© Dr. Barna Orsolya, Haszonicsné dr. Ádám Mária, Dr. Tátrai Tünde, Dr. Kiss Ferenc,

Budapest, 2012

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2012

A CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft. az 1795-ben alapított

Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

Előszó

A Közbeszerzési definíciógyűjtemény az első olyan kiadvány, amely a közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvényhez készült. A definíciógyűjtemény hatékony segítséget nyújt a közbeszerzési törvény fogalmainak értelmezéséhez, a kapcsolódó törvényi hivatkozások megtaláláshoz, elősegítve ezzel a mindennapi munkavégzést. A kötet haszonnal forgatható mind az ajánlattevők, mind az ajánlatkérők számára.

A szerzők mindannyian jól ismert gyakorlati szakemberek, akik napi munkájukban alkalmazzák, és fejlesztik ismereteiket a legutolsó hazai és közösségi jogi követelményeknek megfelelően. Többen közülük nem csak ajánlatkérői, hanem ajánlattevői oldalon is eljárnak, így mindkét oldal igényeit, gyakorlati problémáit jól ismerik.

Figyelemmel arra, hogy a közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvény szinte teljesen új alapokra helyezi a szabályozást, a kötet elején egy-egy, a jogalkotás fókuszában álló témakör bővebb kifejtésére is sor kerül, illetve az új törvény átfogó bemutatására is sor kerül. Külön hangsúlyt kapott a kiadványban a zöld, és fenntartható közbeszerzések kifejtése, figyelemmel arra, hogy a jövőben ezen követelmények szigorodása várható, amely mind az ajánlattevői, mind az ajánlatkérői oldalon új ismereteket, és felkészülést igényel.

A kötethez jól alkalmazható, az új törvény teljes eljárási rendjét átfogó határidő táblázatok is kapcsolódnak, valamint egy áttekintő anyag a kizáró okok új rendszeréről.

Reményeink szerint haszonnal forgatható majd a könyv valamennyi, a közbeszerzések területén dolgozó szakember számára, és ugyancsak jelentős segítség lesz a közbeszerzési jogorvoslati eljárások, perek kapcsán, mivel lehetővé teszi ennek a terjedelmes joganyagnak az eltérő időpontokban fennálló eltérő hatályos szövegek áttekinthető, gyors kezelését. A kiadványt a szerzők és a kiadó folyamatosan aktualizálják, hogy az újabb szabályok, és az új törvény kapcsán a későbbiekben kialakuló döntőbizottsági joggyakorlat is beépíthető annak anyagába, ezzel is elősegítve a hatékonyabb jogalkalmazást.

Budapest, 2011. december 8.

Dr. Bakonyi József

Közbeszerzések Tanácsa

Főtitkár

Néhány szó a szerzőkről

DR. BARNA ORSOLYA hivatalos közbeszerzési tanácsadó, környezetvédelmi és európai uniós szakjogász, 2005–2011 között Budapest Főváros Önkormányzata Közbeszerzési Ügyosztályának vezetője, 2011 óta független hivatalos közbeszerzési tanácsadó, a Magyar Közbeszerzési Intézet vezető szakértője. Kiemelt területei a fenntartható és zöld közbeszerzés, valamint az ún. in-house beszerzések. 2005-ben részvételével született meg Magyarország első önkormányzati zöld közbeszerzési szabályzata. Munkája mellett a Budapesti Corvinus Egyetem előadója, számos közbeszerzési tárgyú publikáció szerzője, a Magyar Közigazgatási Intézet gondozásában megjelent Közbeszerzési eljárás és technikák című tankönyv társszerzője.

HASZONICSNÉ DR. ÁDÁM MÁRIA hivatalos közbeszerzési tanácsadó, 2010 óta Budapest Főváros Kormányhivatalának főigazgatója, korábban az Országgyűlés Hivatalának főtanácsadója, később ügyvéd, majd 2005–2010 között Budapest Főváros Önkormányzatának aljegyzője. Az első hazai közbeszerzési törvény hatálybalépésétől, 1995-től foglalkozik közbeszerzésekkel, korábban ügyvédként mind ajánlatkérők, mind ajánlattevők mellett az eljárások lebonyolításában, illetve dokumentációk készítésében, valamint jogorvoslati eljárásokban jogi képviselőként működött közre. A jogalkalmazási feladatok mellett aktív résztvevője az önkormányzati jogalkotásnak, belső szabályzatok kidolgozásának, az Önkormányzati ABC című kiadvány társszerzője.

DR. KISS FERENC jogász, infokommunikációs szakjogász, korábban ajánlattevői oldalon foglalkozott közbeszerzési joggal, 2005 óta ajánlatkérői oldalon vezető tanácsosként dolgozik, több közbeszerzési tárgyú publikáció szerzője, a Közbeszerzési Jogászok Országos Szövetségének tagja.

DR. TÁTRAI TÜNDE közgazdász, jogász, közbeszerzési szakértő, a Budapesti Corvinus Egyetem adjunktusa, a BCE közbeszerzési kutatás vezetője, kifejezett szakterülete az elektronikus közbeszerzés, amelynek körében több publikáció is köthető a nevéhez. Disszertációját a közbeszerzés magyarországi fejlődési lehetőségeiről írta. Nemzetközi közbeszerzés-kutatások aktív résztvevője.

I. rész

A közbeszerzési eljárások gyakorlata

1. fejezet

Az új közbeszerzési törvény rendszerének áttekintése

Az új törvény – noha szerkezetében az egyszerűsítés jól utolérhető, és számos újszerű, várhatóan a gyakorlat próbáját is kiálló rendelkezést tartalmaz – valójában keretjellegű szabályozást tartalmaz, amelyhez számos végrehajtási rendelet fog tartozni a jövőben, amelyek közül több olyan lényegi kérdést rendeleti szinten kezel, mint például a részletes alkalmassági követelmények, vagy például a műszaki elírás feltételrendszere, vagy a zöld közbeszerzések.

A törvényalkotás során az elsődleges jogpolitikai célok az alábbiak voltak: a közbeszerzési eljárások rugalmasabbá és egyszerűbbé tétele, egyes eljárási fajták világosabb szabályozása, a mikro-, kis- és középvállalkozások részvételének elősegítése a közbeszerzésekben, visszaélések és korrupció lehetőségének csökkentése, a lánctartozások visszaszorításához és leküzdéséhez hozzájáruló szabályozás bevezetése és a többnyire mikro- és kisvállalkozói körből kikerülő alvállalkozók kifizetésének biztosítása, az adminisztratív terhek csökkentése. További cél még a környezetvédelmi szempontok, zöld közbeszerzés hangsúlyosabb megjelenése, valamint kedvező jogszabályi környezet megteremtése a védett foglalkoztatók nagyobb térnyeréséhez, ez utóbbi célok azonban várhatóan, és az elfogadott törvényszöveg ismeretében, inkább a rendeleti szinten fognak érvényesülni.

1. Az új törvény szerkezete

Az új törvény szerkezete szakít a korábbiakkal, és a minél nagyobb mérvű egységesítés érdekében a jogszabály Első Részében minden közbeszerzésre irányadó, míg a törvény Második Részének legnagyobb részében (a XI. fejezetig bezárólag) – hasonlóan más európai törvények felépítésének logikájával – az uniós értékhatárt meghaladó közbeszerzésekre általánosan irányadó szabályokat fogalmaz meg, részletesen az alábbiak szerint:

Első Rész: minden közbeszerzésre irányadó általános rendelkezések

Második Rész:

I–XI. fejezet: az uniós értékhatárt meghaladó közbeszerzésekre általánosan irányadó szabályok

XII. fejezet: az egyes eljárási fajták

XIII. fejezet: az építési koncesszió sajátos szabályai

XIV. fejezet: a közszolgáltatói szerződésekre vonatkozó sajátos szabályok

Harmadik Rész: az uniós értékhatár alatti beszerzésekre alkalmazandó eljárásrendről a klasszikus ajánlatkérők és a közszolgáltatók beszerzései tekintetében egységesen rendelkeznek

Negyedik Rész: a közbeszerzési szerződésekkel kapcsolatos szabályok

Ötödik Rész: a közbeszerzésekkel kapcsolatos jogorvoslatok szabályai

Hatodik Rész: a Közbeszerzési Hatóságra vonatkozó szabályok

Hetedik Rész: Záró Rendelkezések

Összességében álláspontunk szerint üdvözlendő az a jogalkotói koncepció, hogy az egymással összefüggő rendelkezések egy helyen kerülnek szabályozásra, ugyancsak elősegítve az átláthatóság érvényesülését.

2. A lényegi részletszabályok áttekintése

2.1. Az alapelvi rendelkezések értékelése

Érdekes az új törvény megfogalmazása abból a szempontból, hogy egyrészt bővíti az alapelvek körét, másrészt viszont, a szakma által várt egyes elemek nem mint alapelvek, hanem mint jogalkotási célok kerültek megfogalmazásra, így például a fenntartható fejlődés, az állam szociális célkitűzései és a jogszerű foglalkoztatás elősegítése. Kérdés, hogy a megfogalmazott célok milyen viszonyban lesznek az alapelvekkel. Alapelvi szinten a korábbiak mellett új követelmények is megfogalmazásra kerültek, így az új törvény alapelvei a következőek:

– a verseny tisztasága, átláthatósága és nyilvánossága;

– esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód;

– jóhiszeműség és tisztesség, valamint a rendeltetésszerű joggyakorlás;

– hatékony és felelős gazdálkodás elve;

– nemzeti elbánás alapelve;

– magyar nyelvűség.

A törvényhez készített indokolás értelmében a jogszabály megalkotása során a szabályok általánosabb megfogalmazása és a jogértelmezés szerepének növelése a jogalkotási munkát meghatározó egyik alapvető elképzelés volt. A 2003. évi CXXIX. törvény egyre bonyolultabb és részletesebb szabályozása sem tudta lefedni a jogszabály alkalmazása során előforduló valamennyi élethelyzetet, erre a jogalkotó nem is törekedhet, ezért kifejezetten szándéka volt a jogalkotónak az alapelvi kör bővítése kapcsán, hogy a sokszor általánosabb szabályok mellett az egyedi helyzetekben az alapelveken nyugvó jogértelmezés jusson nagyobb szerephez. Ezzel összhangban mondja ki az új szöveg 3. §-a azt is, hogy a jogszabály által nem rendezett kérdésekben az alapelveket, mint önálló szabályokat kell a jogalkalmazónak figyelembe vennie.

Az új alapelvek köréből az átláthatóság követelményére hívnánk fel külön a figyelmet, amely markánsan visszaköszön a részletszabályok szintjén is. Álláspontunk szerint a közösségi jogból jól ismert átláthatóság elvének alapelvi nevesítése megteremti a jelenleg hatályos Kbt.-ból mindeddig hiányzó szorosabb felelősségi szabályok megkövetelését mind az ajánlatkérői, mind az ajánlattevői oldalon. Az átlátható felelősség alapelvének következetes megjelenítése szükséges a törvény részletszabályaiban, így például annak a kizárása, illetve – testületi döntéshozó esetén – a korlátozása, hogy a döntéshozó részt vehessen a javaslattevő funkcióval bíró, szakmaiságot képviselő bírálóbizottság munkájában. Mindez régóta fennálló szabályozási hiányosságot pótolt.

Noha a törvény elfogadását megelőzően nagy hangsúlyt kapott a kkv-ék védelme, utóbb az csak a célok körébe került be, az alapelvek közé nem. Ebből a szempontból komoly problémát jelenthet a jogszabály szövegében utolérhető erős központosítási igény. Bizonyos termékek körében valóban egyszerűbbé teszi az ajánlatkérők számára a beszerzést a közbeszerzések központosítása, azonban nem szabad arról elfeledkezni, hogy mind a hazai, mind a mértékadó nemzetközi tapasztalatok alapján megállapítható, hogy a széles körben alkalmazott központosítás egyrészt károsan hat a kkv-k – különösen a helyi kkv-k – érdekeire nézve, másrészt igen gyakran drágább is, mint a hagyományos közbeszerzés. Álláspontunk szerint kifejezetten nem javallott az 1000 fő alatti települési önkormányzatok beszerzéseinek központosítása, mivel az károsan hat a helyi kkv-k helyzetére, mivel megfosztja őket a piacuk egy jelentős hányadától, ráadásul szinte lehetetlen feladat a rendkívül eltérő sajátosságokkal rendelkező települések igényeinek összehangolása egy központosított közbeszerzés keretein belül, mégis várhatóan ezen a téren is születni fog végrehajtási rendelet.

2.2. Az ajánlatkérők köre, és a kivételek

Az alanyi kör szabályozása az európai unió közbeszerzési irányelvei alapján is összetett kérdés, az Európai Bíróság számos határozatában értelmezte az ajánlatkérőket meghatározó irányelvi szabályozást, főként a közjogi intézmény fogalmának pontosításával. Az új törvény ezen a téren is koncepciót váltott, és ennek megfelelően nem sorol fel név szerint konkrét szervezeteket az ajánlatkérők körében, mivel a jogalkotó álláspontja az volt, hogy a jelenleg még hatályos szabályozás olyan kategóriákat vagy konkrét szervezeteket is szükségtelenül felsorol, amelyek egyébként is ajánlatkérőnek minősülnek. Fontos azonban leszögeznünk, hogy a szabályozás egyszerűsítése nem jár azzal, hogy a jogalkotó csökkentené az irányelvi szabályok szerint közbeszerzésre kötelezettek körét.

A kivételi körök alapvetően nem változtak, csak annyiban, hogy a mindkét eljárási rezsimben ennek számító tárgykörök egy helyen, a 9. §-ban kerültek rendszerezésre. A kivételek felsorolása körében, a jogalkotó igyekezett az in-house beszerzések kapcsán oly sokat kritizált, jelenleg hatályos 2/A. § rendelkezéseit is frissíteni, ugyanakkor az eddigi szabályozás kritikus pontjai az új törvény szövegébe is átmentésre kerültek.

Érdekes, hogy az ügyvédi tevékenység, mint kivételi kör továbbra sem az általános kivételek között kerül felsorolásra, hanem külön, a 19. §-ban, vélhetően a kapcsolódó közzétételi szabályok miatt.

2.3. A közbeszerzések tervezése, az egybeszámítás szabályainak változásai

A közbeszerzések tervezése kapcsán az egybeszámítás szabályainak változását szeretnénk kiemelni. Az új szabályok értelmében – 18. § – az ajánlatkérőnek egybe kell számítania azon hasonló áruk beszerzésére, vagy szolgáltatások megrendelésére irányuló szerződések értékét, amelyekkel kapcsolatban a beszerzési igény egy időben merül fel, valamint az ugyanazon építési beruházás megvalósítására irányuló szerződések értékét.

Az egybeszámítás szabályai mindig is komoly vitákra adtak okot. A probléma megoldásához álláspontunk szerint komplex megközelítés lenne szükséges, egymásra épülő részletszabályok rendszerével. Kérdése, mennyire célszerű az egybeszámítás kapcsán az „egy időben kerül sor” szófordulatot, mivel mindez értelmezési problémákat vet fel. Tény, hogy ez a szóhasználata a közbeszerzési irányelveknek, de az irányelvek kereteikben kötelezőek, pontosan az a tagállamok feladata, hogy meghatározzák az „egy időben” valódi tartamát. A törvényszöveg várható érvényesülése pillanatnyilag, vonatkozó joggyakorlat hiányában nem ismert.

2.4. Eljárási szabályok a közösségi rezsimben

Túl azon, hogy az alapvető eljárási rend, az eljárási típusok – tekintettel arra, hogy azok a közbeszerzési irányelvek által meghatározottak – nem változtak, több részletszabály átalakításra, pontosításra került.

Az egyik ilyen lényegi változás, hogy változik az alvállalkozó fogalma, és a korábban sok problémát generáló elhatárolási kérdéseket a törvény úgy oldja fel, hogy a jogviszony polgári jogi minősége szerint lehessen megítélni, valamely szervezet alvállalkozóként vesz-e részt a szerződés teljesítésében. Az indokolás szerint a törvény alvállalkozó-fogalma nem csak azokat a gazdasági szereplőket fogja át, akik a Ptk. szerinti vállalkozási jogviszonyban állnak az ajánlattevővel, hanem azokat is, amelyekkel a nyertes ajánlattevő megbízási jogviszonyt létesít – akár tartós jogviszonyban állnak egymással, akár kifejezetten a közbeszerzési szerződés teljesítése érdekében köttetik a szerződés. A szöveg azonban nem szakít teljesen a 2010. szeptemberi módosítással bevezetett, és a gyakorlat próbáját jórészt kiállt megfogalmazással, ezért továbbra sem minősül alvállalkozónak a gyártó, forgalmazó, alapanyag-, alkatrész- és építőanyagszállító. Problémásnak ítéljük, hogy a szakemberek megítélése ismét csak nehézkes lesz a szöveg alapján, de reméljük erre a joggyakorlat idővel ismét csak kimunkálja a megoldást.

Megszűnik a 10% alatti-feletti alvállalkozók elhatárolása is, és a törvény megszünteti az erőforrást nyújtó szervezet külön fogalmát is, az indokolás értelmében az elmúlt években többször módosult és mind bonyolultabbá vált vonatkozó szabályok fenntartása nem indokolt, de a döntésben vélhetőleg szerepet játszott az is, hogy az Európai Unió több ízben fogalmazott meg kritikát a magyar jogszabály erőforrás fogalmával szemben. A jövőben az alkalmasság igazolása során bármely szervezet – így pl. alvállalkozó is – biztosíthat erőforrást a törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén. Míg tehát a hatályos törvényben elkülönül az alvállalkozó és az erőforrást nyújtó szervezet külön fogalma annak alapján, hogy az adott szervezet bevonásra kerül-e a teljesítésbe, az új törvény kizárólag az alvállalkozók körét definiálja kifejezetten.

Az eljárástechnikai kérdések körében nem annyira az új szabályok bevezetése, mint inkább a korábbi rendelkezések megtartása, és rendszerezése érhető utol, így például a felhívás feladása, módosítása, a kiegészítő tájékoztatás vonatkozásában.

Érdekes a kizáró okok és az alkalmasság kérdésköre, különösen, mivel az alkalmasság kereteinek ismertetésére az 55. §-ban kerül sor, megelőzve a kizáró okok 56–57. §-ban rendezett szabályait, noha egy közbeszerzési eljárásban logikailag először a kizáró okok fennállását kell vizsgálni az ajánlatkérőnek.

Az alkalmassági követelmények meghatározása során a jogalkotó tényleg csak legszűkebb kereteket határozta meg, és úgy fogalmaz, hogy a közbeszerzési eljárásban csak olyan gazdasági szereplő tehet ajánlatot, amely megfelel az ajánlatkérő által támasztott szakmai tapasztalatra és képzettségre, műszaki és technikai feltételekre, minőségbiztosítási vagy környezetgazdálkodási szabványokra, gazdasági és pénzügyi helyzetre vonatkozó minimális követelményeknek és nem áll kizáró ok hatálya alatt. Minden egyéb részletszabály a konkrétan meghatározandó alkalmassági követelmények tekintetében végrehajtási rendeletben kerül meghatározásra. Tehát külön jogszabály határozza majd meg, hogy milyen igazolások, nyilatkozatok kérhetőek be a gazdasági szereplőktől, az ajánlatkérő ezek ismeretében köteles az alkalmasság feltételeit úgy meghatározni, hogy legalább egy a műszaki, illetve szakmai alkalmasságra, valamint legalább egy a pénzügyi és gazdasági alkalmasságra vonatkozó alkalmassági követelményt előírjon. Az alkalmassági követelményeket és az azoknak való megfelelés igazolására benyújtandó dokumentumokat az eljárást megindító felhívásban pontosan meg kell jelölni. Jelen cikk megírásakor a vonatkozó végrehajtási rendelet tartalma azonban még nem ismert.

Az alkalmasság tekintetében az új törvény is megtartja azt a garanciális rendelkezést, amelynek értelmében az ajánlatkérőnek az alkalmassági követelmények meghatározását a közbeszerzés tárgyára kell korlátoznia, és azokat – a közbeszerzés becsült értékére is tekintettel – legfeljebb a szerződés teljesítéséhez ténylegesen szükséges feltételek mértékéig lehet előírni.

Annak ellenére, hogy a törvény nem tartalmazza az erőforrás-szervezet fogalmát, az alkalmasság kapcsán a törvényszöveg mégis tartalmaz ebbe a körbe tartozó rendelkezéseket. Ennek megfelelően a jogszabály úgy rendelkezik, hogy az előírt alkalmassági követelményeknek az ajánlattevők vagy részvételre jelentkezők bármely más szervezet, esetleg személy kapacitására támaszkodva is megfelelhetnek, a közöttük fennálló kapcsolat jogi jellegétől függetlenül. Ebben az esetben meg kell jelölni az ajánlatban, több szakaszból álló eljárásban a részvételi jelentkezésben ezt a szervezetet és az eljárást megindító felhívás vonatkozó pontjának megjelölésével azon alkalmassági követelményt, melynek igazolása érdekében az ajánlattevő vagy részvételre jelentkező ezen szervezet erőforrására támaszkodik. A kapacitásait rendelkezésre bocsátó szervezet az előírt igazolási módokkal azonos módon köteles igazolni az adott alkalmassági feltételnek történő megfelelést, továbbá köteles nyilatkozni, hogy a szerződés teljesítéséhez szükséges erőforrások rendelkezésre állnak majd a szerződés teljesítésének időtartama alatt.

A kizáró okok tekintetében új kizáró okok jelentek meg, kiegészülve a korábbiakkal. Az új törvényben az 56. § azokat a kizáró okokat tartalmazza, amelyeket a közbeszerzési eljárásban kötelező érvényesíteni és az ajánlattevői oldalon részt vevő minden szereplőre vonatkoznak, tehát az ajánlattevőre, alvállalkozóra, függetlenül a részvételük arányától, és az alkalmasság igazolásában részt vevő szervezetre is ugyanígy.

Új elem, hogy összhangban az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztató munkáltatókkal szembeni szankciókra és intézkedésekre vonatkozó minimumszabályokról szóló 2009/52/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseivel, előírás, hogy a közbeszerzési eljárásban nem lehet ajánlattevő, alvállalkozó vagy alkalmasságot igazoló szervezet az a foglalkoztató, aki a harmadik országbeli állampolgárt a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény szerinti engedély nélkül foglalkoztat.

Előzőeken túl, lényeges jogpolitikai célt jelenít meg, hogy az adóelkerülést célzó offshore vállalkozások nem vehetnek részt a közbeszerzési eljárásokban sem ajánlattevői, sem alvállalkozói vagy kapacitást biztosító szervezetként. A célkitűzéssel összhangban a törvényszöveg értelmében az adott eljárásban nem lehet ajánlattevő, részvételre jelentkező, alvállalkozó, és nem vehet részt az alkalmasság igazolásában olyan gazdasági szereplő, aki nem EU-, EGT- vagy OECD-tagállamban vagy olyan államban rendelkezik adóilletőséggel, mellyel Magyarországnak kettős adózás elkerüléséről szóló egyezménye van, vagy a közbeszerzési szerződéssel kapcsolatban megszerzett jövedelme az adóilletősége szerinti országban kedvezményesebben adózna, mint ahogy a gazdasági szereplő az adott országból származó belföldi forrású jövedelme után adózna – ez utóbbi feltételnek nem kell eleget tennie a gazdasági szereplőnek, ha Magyarországon bejegyzett fióktelepe útján fogja teljesíteni a közbeszerzési szerződést és a fióktelepnek betudható jövedelemnek minősülne a szerződés alapján kapott jövedelem –, illetőleg olyan nem szabályozott tőzsdén jegyzett társaság, amelynek a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása megelőzéséről és megakadályozásáról szóló 2007. évi CXXXVI. törvény 3. § r) pontja szerinti tényleges tulajdonosa nem megismerhető.

Az 57. § azon kizáró okok körét szabályozza, amelyek közül egy vagy több az ajánlatkérő választása szerint írható elő az eljárásban. Ezek a kizáró okok – megelőzendő azok megkerülését – szintén előírhatóak az ajánlatkérő választása szerint az ajánlattevő mellett az alvállalkozókra vagy az alkalmasság igazolásában részt vevő szervezetre is. Ebben a körben a köztartozások esetére a törvény nem tartja fenn azt az önkormányzati ajánlatkérőkre jelenleg vonatkozó eltérő szabályt, hogy a helyi önkormányzati ajánlatkérő az önkormányzati adóhatóság által nyilvántartott adótartozásra vonatkozó kizáró okot írhat elő.

2.5. Eljárási szabályok a nemzeti rezsimben

A nemzeti rezsim kapcsán először is a kivételi körök bővüléséről kell beszámolnunk. Amint arra már utaltunk, az általános kivételek a 9. §-ban kerültek felsorolásra, így a 120. §-ban a nemzeti rezsim szabályai között már csak a kifejezetten ide kapcsolódó esetkörök kerültek felsorolásra. Az új törvény a korábbi kivételeket fenntartja, de ki is bővíti azokat. A törvény új elemként határozza meg a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvény 3. § e), f), i) és k) pontjaiban foglalt eseteket, valamint szükség- vagy veszélyhelyzet esetére, ipari, vagy közlekedési baleset okozta kár, vízkár, annak megelőzése, vagy védekezési készültség, illetve azt közvetlenül követő helyreállítás esetén szükséges beszerzéseket sorolja ide. A másik új elem a büntetés-végrehajtási szervezet részéről a központi államigazgatási szervek és a rendvédelmi szervek irányában fennálló egyes ellátási kötelezettségekről, a termékek és szolgáltatások átadás-átvételének és azok ellentételezésének rendjéről szóló 44/2011. (III. 23.) Korm. rendeletben szabályozott beszerzések esete, melyek uniós értékhatárig kivételi körbe kerülnek.

A törvény talán egyik legmarkánsabb változását hozta a nemzeti rezsim eljárási szabályainak változása. A törvény értelmében az ajánlatkérő az uniós értékhatárokat el nem érő értékű árubeszerzésre és szolgáltatásmegrendelésre irányuló közbeszerzése megvalósításakor – választása szerint – a közösségi rezsimre nézve megfogalmazott szabályok által nem kötött, önálló eljárási szabályokat alakíthat ki. Az ajánlatkérő az általa megválasztott eljárási fajtáról a közbeszerzési eljárás során nem térhet át másikra; ha az általa a közbeszerzés során alkalmazandó eljárás szabályait önállóan alakítja ki, köteles ezeket a szabályokat megjeleníteni az eljárást megindító felhívásban.

Ugyanakkor a törvény azt is kimondja, hogy az eljárást megindító felhívásnak mindazon információkat tartalmaznia kell, amely a gazdasági szereplőknek a megfelelő ajánlattételhez szükséges, így különösen az odaítélendő szerződés legfontosabb részleteit – különösen az eljárás tárgya, mennyisége, szerződéses feltételek – és az odaítélés módjának rövid leírását, az ajánlattételi határidőt, valamint az ajánlatkérővel való kapcsolatfelvételre vonatkozó információt. Az ajánlatkérő köteles az eljárást megindító felhívásban megjelölt időpontban és helyszínen gondoskodni az ajánlatok felbontásáról. A felhívást az ajánlatkérő külön jogszabályban meghatározott minta szerinti hirdetmény útján köteles közzétenni.

Az idézett szabályok, könnyítések azonban nem alkalmazhatóak abban az esetben, amennyiben a beszerzés tárgya építési beruházás. Nem igazán értelmezhető azonban, hogy valójában miben is nyilvánul meg az ajánlatkérő szabadsága, mivel utóbb gyakorlatilag az összes közösségi rezsimben is alkalmazandó szabályt beidézi a jogalkotó, mint alkalmazandó követelményt, ami talán nem is akkora baj, mivel a túlságosan körvonalazatlan szabályok visszaélésekre is lehetőséget teremtenek. A nemzeti rezsim ezen szabályait érezzük az új törvény leginkább kidolgozatlan részének, amely várhatóan nagy kihívás elé fogja állítani a joggyakorlatot.

2.6. A közbeszerzési szerződés új feltételrendszere

A közbeszerzési szerződések tekintetében elmondhatjuk, hogy a legsikerültebb része a jogszabálynak, számos előremutató szabályt tartalmaz. Az egyik ilyen pozitívum, hogy noha a jogszabály továbbra is fenntartja a korábbi 10 napos szerződéskötési moratóriumot, mégis bizonyos esetkörökben eltérést enged ettől. A törvényben foglalt kivételi körök meghatározása a szerződéskötés gyorsabbá tételét szolgálja, az ebben a körben definiált esetekben ugyanis nincsen az eljárásban olyan érdekelt fél, amelynek jogorvoslathoz való jogának érvényesítése érdekében a szerződéskötési moratórium időtartamához érdeke fűződne. Minderre figyelemmel a moratórium lejárta előtt is megköthető a szerződés, amennyiben a nyílt eljárásban csak egy ajánlatot nyújtottak be, vagy ha a meghívásos, a hirdetmény közzétételével induló tárgyalásos eljárás vagy a versenypárbeszéd során csak egy ajánlatot nyújtottak be, és amennyiben az eljárásban volt érvénytelen részvételi jelentkezés vagy sor került kizárásra, az erre vonatkozó döntés ellen a jogorvoslat kezdeményezésének határideje az érintettek számára lejárt, vagy a döntést a Közbeszerzési Döntőbizottság jogszerűnek ítélte, továbbá, amennyiben a hirdetmény nélküli tárgyalásos eljárást rendkívüli sürgősség fennállta alapján indították, illetve előzőeken túl, ha a közbeszerzés a verseny újranyitásával valósul meg, ide nem értve a keretmegállapodásos eljárás esetkörét.

Kiemelendőek még a szerződés módosításának új szabályai. Az indokolás értelmében a szerződésmódosítás szabályait a jogalkotó azon szempontok szerint újította meg, hogy egyrészt ne legyen indokolatlan akadálya az olyan módosításoknak, amelyek nem érintik az ajánlattevők közötti verseny szempontját, másrészt viszont az Európai Bíróság gyakorlatának megfelelően ne kerülhessen sor a szerződés lényeges módosítására. Mindez kifejezetten hiánypótló rendelkezés, reményeink szerint a gyakorlat próbáját is kiállja majd. Fentieknek megfelelően, az új Kbt. értelmében a felek nem módosíthatják a közbeszerzési eljárás eredményeként megkötött szerződésnek a felhívás, a dokumentáció feltételei, illetve az ajánlat tartalma alapján meghatározott részét, ha a módosítás olyan feltételeket határoz meg, amelyek, ha szerepeltek volna a szerződéskötést megelőző közbeszerzési eljárásban, az eredetileg részt vett ajánlattevőkön kívül más ajánlattevők részvételét, vagy a nyertes ajánlat helyett másik ajánlat nyertességét lehetővé tették volna; vagy a módosítás a szerződés gazdasági egyensúlyát a nyertes ajánlattevő javára változtatja meg, illetve a módosítás a szerződés tárgyát az eredeti szerződésben foglalt ajánlattevői kötelezettséghez képest új elemre terjeszti ki. Ugyanakkor nem tilos a szerződésmódosítás, amennyiben az olyan körülmény miatt vált szükségessé, amely a szerződéskötést követően – a szerződéskötéskor előre nem látható okból merült fel és a szerződés valamelyik fél lényeges jogos érdekét sérti. Ha a szerződés olyan eleme változik a módosítás eredményeként, amely a közbeszerzési eljárásban az ajánlatok értékelésének alapjául szolgált, az ajánlatkérő köteles az eljárásban részt vett minden ajánlattevőt a módosításról és annak részletes indokairól értesíteni. Kiemelkedő rendelkezése a törvénynek, hogy a szerződésben foglalt eredeti ellenérték 5%-ot meghaladó növekedését minden esetben úgy kell tekinteni, hogy az a szerződés gazdasági egyensúlyát a nyertes ajánlattevő javára megváltoztatja.

3. Értékelés

Mint fentiekből jól látható, számos kérdést hagy nyitva a Kbt. új, kerettörvény formájában kialakított rendszere azzal, hogy azokat rendeleti szinten kívánja rendezni. Kérdés, hogy mennyiben fogja ez a koncepció kiállni a gyakorlat próbáját. Összességében az új törvény számos előremutató megoldást tartalmaz, támaszkodva az európai példákra, illetve a hazai gyakorlati tapasztalatokra, ugyanakkor a nagyszámú végrehajtási rendelet véleményünk szerint nem szolgálja az átláthatóság követelményét, ebből a szempontból talán szerencsésebb lett volna a keretrendelkezések között tartani legalább a kizáró okok, és az alkalmasság alapvető szabályait.

2. fejezet

Közbeszerzési szabályzat és zöld közbeszerzési szabályzat

A tapasztalat azt mutatja, hogy egy jól felépített, a szükséges elemeket tartalmazó közbeszerzési szabályzattal rendelkező ajánlatkérő – figyelemmel arra, hogy a megfelelő eljárási szakaszokat, illetve az ahhoz kapcsolódó belső határidőket, felelősségi köröket a szabályzata rendezi – képes csökkenteni a lehetséges jogorvoslatok számát. Ennek egyik oka, hogy a közbeszerzési szabályzata pontosan meghatározza az egyes feladatok gazdáját, hatáskörét, és a rá vonatkozó részletszabályokat. Egy jó közbeszerzési szabályzat tehát azért működik hatékonyan, mert minden érintett tudja általa, hogy mit kell tennie, és mikor.

Figyelemmel arra, hogy az új közbeszerzési törvény markáns változásokat hoz, az ajánlatkérőknek újra kell gondolniuk közbeszerzési szabályzatukat, és természetesen ezzel a kapcsolódó belső rendet is, illetve – figyelemmel a Kbt. 123. §-ra – a nemzeti rezsim esetében ki kell alakítaniuk az eljárási rendet is azon közbeszerzési eljárások tekintetében, ahol erre az új törvény felhatalmazást ad, hiszen ezeknek a szabályoknak a helye ebben a dokumentumban van.

Az új Kbt. 22. §-a fenntartja tehát a közbeszerzési szabályzat tekintetében a korábbi szabályokat, illetve ki is egészíti azokat új követelményekkel. Ennek értelmében tehát az ajánlatkérő köteles meghatározni a közbeszerzési eljárásai előkészítésének, lefolytatásának, belső ellenőrzésének felelősségi rendjét, a nevében eljáró, illetve az eljárásba bevont személyek, valamint szervezetek felelősségi körét és a közbeszerzési eljárásai dokumentálási rendjét, összhangban a vonatkozó jogszabályokkal. Ennek körében különösen meg kell határoznia az eljárás során hozott döntésekért felelős személyt, személyeket, vagy testületeket. Amennyiben az ajánlatkérő nem rendelkezik általános jellegű, közbeszerzési szabályzattal, vagy a szabályzattól – az abban meghatározott módon – való eltérés feltételei fennállnak, legkésőbb az adott közbeszerzési eljárás előkészítését megelőzően kell meghatároznia az adott eljárás tekintetében a szabályokat. A törvény továbbra is fenntartja a négyes szakértelem követelményét, így tehát a közbeszerzési eljárás előkészítése, a felhívás és a dokumentáció elkészítése, az ajánlatok értékelése során és az eljárás más szakaszában az ajánlatkérő nevében eljáró, illetve az eljárásba bevont személyeknek és szervezeteknek megfelelő – a közbeszerzés tárgya szerinti, közbeszerzési, jogi és pénzügyi – szakértelemmel kell rendelkezniük. Zöld közbeszerzési eljárások esetében a jelenleg előkészületben lévő végrehajtási rendelet alapján ez várhatóan kiegészül azzal, hogy környezetvédelmi ismeretekkel rendelkező bírálóbizottsági tag részvétele is kötelező, ez persze nem feltétlenül jelent plusz tagot, így például a jogi ismeretekkel rendelkező tag – aki rendszerint egyúttal a közbeszerzési szakértelmet is képviseli –, amennyiben környezetvédelmi ismeretekkel is rendelkezik, akár háromféle szakértelmet is képviselhet. További előírás a bírálóbizottság tekintetében, hogy az ajánlatkérő nevében az eljárást lezáró döntést meghozó személy nem lehet a bírálóbizottság tagja. Testületi döntéshozatal esetén a döntéshozó kizárólag tanácskozási joggal rendelkező személyt delegálhat a bírálóbizottságba. Testületi döntéshozatal esetében név szerinti szavazást kell alkalmazni.

Tekintsük át röviden, miről is célszerű rendelkezni a közbeszerzési szabályzatban. Mindenképpen ebbe a körbe tartozik a szabályzat hatálya. Itt csak annyit jegyeznénk meg, hogy a hatás- és feladatköröknek minden esetben összhangban kell lenniük a szervezet és működés egyéb dokumentumaival. Célszerű tartalma lehet a közbeszerzési szabályzatnak az alapfogalmakról szóló rendelkezés, amely megkönnyíti a szabályzat egységes, a Kbt.-vel összhangban történő értelmezését, ugyanakkor lehetővé teszi a szabályzat testre szabását az ajánlatkérői gyakorlat tekintetében.

Külön részt érdemel a közbeszerzési szabályzatban a közbeszerzések tervezése folyamatának rendezése, a belső eljárási rendhez igazítása, mivel ez tulajdonképpen a jogszerű közbeszerzések alfája és omegája.

A közbeszerzések tervezése vonatkozásában a 2011. évi CVIII. törvény több tekintetben is változásokat hoz. A tervezés alapja a továbbiakban is az egybeszámítás. A törvény értelmében az ajánlatkérőnek egybe kell számítania azon hasonló áruk beszerzésére, vagy szolgáltatások megrendelésére irányuló szerződések értékét, amelyekkel kapcsolatban a beszerzési igény egy időben merül fel, valamint az ugyanazon építési beruházás megvalósítására irányuló szerződések értékét. Fentiektől eltérően, a nemzeti rezsim szerinti eljárás alkalmazható olyan szerződés megkötésére, amelynek – egybe nem számított – becsült értéke – szolgáltatás megrendelése és árubeszerzés esetében 21 031 200 forintnál, az építési beruházások esetében pedig 262 890 000 forintnál kevesebb, feltéve, hogy ezen egybe nem számított rész értéke nem haladja meg annak az értéknek a húsz százalékát, amit az egybeszámítási szabályok alkalmazása esetén állapított volna meg az ajánlatkérő a beszerzés becsült értékeként. Az új szabályok értelmében az ajánlatkérőnek tehát egybe kell számítania azon hasonló áruk beszerzésére, vagy szolgáltatások megrendelésére irányuló szerződések értékét, amelyekkel kapcsolatban a beszerzési igény egy időben merül fel, valamint az ugyanazon építési beruházás megvalósítására irányuló szerződések értékét. Előzőeken túl, a Kbt. 16. §-a további kiegészítő szabályokat tartalmaz, így az építési beruházás becsült értéke megállapításakor a teljes beruházásért – a projektszemléletnek megfelelően – járó ellenértéket kell figyelembe venni, illetve az építési beruházás becsült értékébe be kell számítani a megvalósításához szükséges, az ajánlatkérő által rendelkezésre bocsátott áruk és szolgáltatások becsült értékét is, nem lehet viszont beleszámítani a megvalósításához nem szükséges árubeszerzés vagy szolgáltatás becsült értékét. Gyakorlati példával megvilágítva ez azt jelenti, hogy az adott építési beruházás becsült értékébe csak azon árubeszerzést és szolgáltatás megrendelést lehet beleszámítani, amely az adott építési beruházás megvalósulásához feltétlenül szükséges. Az egybeszámítás szabályai mindig is komoly vitákra adtak okot. A probléma megoldásához álláspontunk szerint komplex megközelítés lenne szükséges, egymásra épülő részletszabályok rendszerével. Az új közbeszerzési törvény az „egy időben kerül sor” szófordulatot alkalmazza, nem definiálja azonban az irányadó időtartamot. Ugyanakkor a közbeszerzési törvény továbbra is fenntartja a közbeszerzési terv készítésének kötelezettségét az ajánlatkérők vonatkozásában, minderre figyelemmel azt mondhatjuk, hogy – függetlenül az adott közbeszerzési eljárások megindításának tényleges időpontjától – a közbeszerzési tervben szereplő közbeszerzési eljárások becsült értékét, az irányadó szabályok megfelelő alkalmazásával, egybe kell számítani, hiszen vélhetőleg egy időben vált ismertté vonatkozásukban a beszerzési igény. A kormányzati ajánlatkérők tehát továbbra is kötelesek a költségvetési év elején, legkésőbb március 31. napjáig – tehát új időpontig – éves összesített közbeszerzési tervet készíteni az adott évre tervezett közbeszerzéseikről.

Ugyancsak ennyire jelentős a közbeszerzési eljárások lefolytatásának belső szabályozása, a felelősségi körök meghatározása, illetve a közbeszerzések ellenőrzése rendjének kialakítása. Hasonlóan szólni kell a szerződéskötési eljárás szabályozásáról, az aláírásra, ellenjegyzésre jogosultak körének megjelöléséről.

Nagyon kevés közbeszerzési szabályzat tartalmaz iratmintákat, annak ellenére, hogy ez mindenképpen elősegíti az egységes gyakorlatot, és sok tekintetben megkönnyíti az eljárás lefolytatóinak dolgát. Európában ma már általános példa, hogy az ajánlatkérők közbeszerzéseik során egyre több zöld szempontot vesznek figyelembe, és ez már a beszerzés tárgyának meghatározásánál is megjelenik. E körben külön jelentősége van az állami szférának, illetve az állami, önkormányzati tulajdonú gazdasági társaságoknak, ugyanis ők Európában fontos fogyasztók, felhasználván vásárlóerejüket olyan termékek és szolgáltatások vásárlására, amelyek a környezetre is kihatással vannak, jelentős mértékben járulhatnak hozzá a fenntartható fejlődéshez.

Az ajánlatkérők számos vonatkozásban tudják úgymond zöldíteni közbeszerzéseiket, megtehetik ezt a hagyományos közbeszerzési szabályzat keretei között, de alkothatnak egy külön zöld közbeszerzési szabályzatot is.

Az Európai Unió egyre inkább prioritásként kezeli a fenntarthatósági, ökohatékony szempontok megkövetelését a közbeszerzési eljárások során. Erre való figyelemmel az új közbeszerzési szabályozás széles körben teszi lehetővé, egyes beszerzések vonatkozásában pedig megköveteli a környezetvédelmi, zöld jellemzők alkalmazását. Erre mind az ajánlatkérőknek, mind az ajánlattevőknek fel kell készülniük. A zöld közbeszerzési szabályzat a közbeszerzési szabályzat speciális változata, lehetővé teszi az ajánlatkérő számára, hogy rendszeresen, előre meghatározott belső rendszerben bonyolítson fenntartható, és zöld feltételeket tartalmazó közbeszerzési eljárásokat, illetve magának a zöld közbeszerzési szabályzat a létével prezentálni tudja környezettudatosságát. A zöld közbeszerzési szabályzat minden esetben az adott ajánlatkérő beszerzési igényeihez, belső szabályozási rendszeréhez igazodó módon kerül kialakításra annak érdekében, hogy rugalmasan tudjon igazodni az elvárásokhoz.

3. fejezet

A fenntartható és zöld közbeszerzések növekvő jelentősége

Az állam – és ebben az értelemben ide tartoznak az önkormányzatok is – Európában a legnagyobb fogyasztónak számít a beszerzési piacon, a közszféra beszerzései az EU-ban éves szinten közel 1 milliárd € értéket tesznek ki, amely nagyjából megfelel az EU GDP-je 16–18%-ának. Mindez tehát önmagáért beszél, bármilyen magatartás tanúsít is tehát az állam a beszerzések, közbeszerzések vonatkozásában, az komoly hatással lesz a piacra. Minderre tekintettel az EU már régóta célul tűzte ki a fenntartható, környezettudatos beszerzések – azaz a zöld közbeszerzés – minél nagyobb volumenű megkövetelését.

A zöld közbeszerzés tulajdonképpen nem más, mint a környezetvédelmi szempontú közbeszerzések összefoglaló elnevezése. A 2004-ben megalkotott új közbeszerzési irányelvek már nagy hangsúlyt fektettek a környezetvédelmi követelmények és szemlélet beillesztésére, és a későbbiekben ez egyre nagyobb hangsúlyt kapott, az Európai Bizottság jelenleg azon dolgozik, hogy hogyan tudná fokozni a környezetvédelmi, fenntarthatósági és ökohatékony követelmények megkövetelését a közbeszerzési eljárások során. Az új Kbt. már a preambulumban kiemeli a fenntarthatósági követelmények fontosságát, és a témában külön végrehajtási rendelet is készül. A zöld szempontok alkalmazására sor kerülhet például az alkalmasság, a műszaki leírás (ökocímke), a bírálat, vagy akár a szerződéses feltételek körében.

Nem szabad azonban azt hinnünk, hogy a fenntarthatóság egyedül a környezetbarát szempontok alkalmazását jelentik. A fenntarthatóság körébe ma már a szociális követelmények figyelembevétele is beletartozik, így például az ún. fair trade termékek preferálása a beszerzés során, vagy egyéb szociális szempontok megkövetelése. Nem véletlen, hogy az új jogszabály is lehetővé teszi, hogy az ajánlatkérő a közbeszerzési eljárásban való részvétel jogát a külön jogszabályban meghatározottak szerint fenntartsa az olyan, védett foglalkoztatónak minősülő szervezetek, védett szervezeti szerződést kötött szervezetek, továbbá szociális foglalkoztatási engedéllyel rendelkező szervezetek számára, amelyek ötven százalékot meghaladó mértékben megváltozott munkaképességű munkavállalókat foglalkoztatnak, valamint az olyan szociális foglalkoztatás keretében szociális intézményben ellátottakat foglalkoztató szervezeteknek, amelyek ötven százalékot meghaladó mértékben fogyatékos munkavállalókat foglalkoztatnak.

Sajnos a fenntarthatósági, ökohatékony szempontokat érvényesítő közbeszerzési gyakorlat egyik legnagyobb akadálya az a téves elképzelés, amely szerint a környezetbarát beszerzés egyben drágább beszerzést is jelent, ez azonban téves! Amennyiben szakértő módon nyúlunk a feltételrendszerhez, nem kell, hogy a környezetvédelmi szempontok érvényesítése egyúttal a beszerzés drágulását idézze elő, különösen nem lenne ez elfogadható a jelenlegi gazdasági helyzetben. A közszféra ajánlatkérőinek többsége megszorításokkal küzd, nem véletlen az sem, hogy az új közbeszerzési törvény alapelvi szinten kezeli a közpénzek felhasználásakor a hatékony és felelős gazdálkodás elvét. A zöld közbeszerzések azonban, a fokozatosság elvének szem előtt tartásával képesek megfelelni ennek a követelménynek, sőt, hosszabb távon a közpénzek jelentős megtakarítását eredményezik.

A kulcsszó tehát a fokozatosság, és természetesen az alkalmazható jogtechnikai megoldások szakszerű és hatékony alkalmazása. Nem mindegy ugyanis, hogy az adott környezetvédelmi szempontot az alkalmasság, a bírálat, vagy éppen a műszaki leírás körében, vagy esetleg ezek kombinációjában kívánjuk alkalmazni, hiszen mindegyik megoldás eltérő eredménnyel jár, és az ajánlati árra is eltérő hatást gyakorol.

A zöld közbeszerzési eljárások elterjedésének egyik legnagyobb akadálya az információhiány. Az ajánlatkérők gyakran nem is tudják, hogy a beszerzési igényeik vonatkozásában vannak-e olyan megoldások, amelyek kapcsán érvényesíthetőek környezetvédelmi, fenntarthatósági szempontok, és különösen nem állnak rendelkezésre olyan adatok, hogy ezek a szempontok vajon nem eredményeik-e a közbeszerzési eljárásokon beérkező árajánlatok drágulását? Sajnos még most is általános az a tévhit, hogy ha egy közbeszerzés környezetvédelmi, fenntarthatósági szempontokat tartalmaz, akkor az egyben azt is jelenti, hogy többe kerül. Ez azonban nem feltétlenül igaz, az ajánlatkérőknek a kellő információk birtokában lehetőségük van olyan – a közbeszerzési törvény által lehetővé tett – jogtechnikai megoldások alkalmazására, amelyek amellett, hogy érvényesítik a zöld szempontokat, nem eredményezik a beszerzési ár drágulását.

Ma már a magyar piacon is több olyan zöld közbeszerzési eljárás került lebonyolításra, amelyek során, a körültekintő tervezésnek hála, a környezetvédelmi szempontból előnyös megoldás egyúttal nem járt többletköltséggel. Ezzel kapcsolatosan kiemelkedő jelentőségű a SMART SPP Program,1 amely hasznos segítség abban, hogy az ajánlatkérő össze tudja vetni az egyes beszerzések vonatkozásában a különböző lehetőségek hosszú távú előnyeit és hátrányait, így meghatározva a maga számára a legelőnyösebb beszerzés paramétereit.

A SMART SPP LCC-CO2 eszköz az olyan, kifejezetten innovatív termékek és szolgáltatások életciklus költségeinek és CO2-kibocsátásának a kiszámítását segíti a közbeszerzési döntéshozatal során, amelyek még fejlesztés alatt vagy piaci bevezetés előtt állnak Az LCC-CO2 eszköz elsősorban arra lett kifejlesztve, hogy a közbeszerzés során egy útmutatót adjon a fenntartható közbeszerzésen keresztül, egy energiatakarékos innovációhoz vezetve, amely különösen az értékesítést megelőző pályáztatási kötelezettségre összpontosít.

A zöld közbeszerzések terén az Európai Unióban is fontos jogfejlődés van folyamatban. Az Európai Bizottság a kérdés kapcsán megalkotott Zöld Könyve rendkívül széles körben vizsgálja a közbeszerzési irányelvek tovább fejlesztésének lehetőségét a tagállamok illetékeseinek visszajelzései alapján, a fenntarthatóság szempontjai alapján. Álláspontunk szerint Magyarország érdekeit különösen az alábbi területeken szükséges képviselni:

– a jövőben mindenképpen szükségesnek mutatkozik az ún. in-house beszerzésekre vonatkozó szabályozás pontosítása, és a közbeszerzési kivételi körökkel való teljes összhangjának a kialakítása;

– nagyobb hangsúlyt kell kapniuk a zöld és fenntartható szempontokat érvényesítő közbeszerzési szabályoknak, elsősorban a bírálat és az alkalmasság körében, ki kell dolgozni milyen előnyökkel, kedvezményekkel ösztönözhetőek az ajánlatkérők az ilyen típusú közbeszerzések kiírására, ugyanakkor kötelezni kellene őket irányelvi szinten, hogy rendelkezzenek belső szabályrendszerrel (zöld közbeszerzési szabályzattal) a környezetvédelmi szempontok alkalmazását illetően;

– a közelség elvének megfelelően lehetővé tenni a bírálati szempontok körében a helyi pénzre vonatkozó részszempontok alkalmazásának lehetőségét;

– a kkv-k védelmében az eljárási rendelkezések során beépíthető fenntartások, egyéb rendelkezések körének meghatározása;

– irányelvi szinten megfogalmazni, hogy mi az EU elvárása a tagállami nemzeti szintű eljárási rendek kapcsán;

– az eljárási rendelkezések egyszerűsítése, illetve az eljárási határidők rövidítési lehetőségeinek irányelvi szintű bővítése.

Mindez abba az irányba mutat, hogy az Európai Unióban zajló jogalkotási folyamat eredményeként a fenntarthatósági szempontok az eddiginél hangsúlyosabb szerepet kapnak, amelyre már a magyar jogalkotó is reagál, hiszen az új Kbt. több témakörben ad felhatalmazást a Kormánynak a rendeletalkotásra, így például a közbeszerzési eljárásban az alkalmasság és a kizáró okok igazolásának módját, az ennek körében kérhető dokumentumok körét, az alkalmasság és a kizáró okok ajánlatkérő általi ellenőrzésére, valamint a közbeszerzési műszaki leírások meghatározására és tartalmára vonatkozó részletes szabályok, a minősített ajánlattevőkre vonatkozó rendelkezések, vagy a már évek óta várt zöld közbeszerzés témakörében. Utóbbi értelmében tehát külön kormányrendelet fogja rendezni a közbeszerzési eljárás valamennyi szakaszára kiterjedő környezetvédelmi, fenntarthatósági és energiahatékonysági követelmények tekintetében előírható részletes szabályokat, valamint az általa irányított vagy felügyelt költségvetési szervek, alapított közalapítványok, valamint az állami tulajdonú gazdálkodó szervezetek vonatkozásában a környezetvédelmi, fenntarthatósági és energiahatékonysági szempontoknak a közbeszerzésben történő érvényesítése kötelező eseteit és módját. Ugyancsak a zöld közbeszerzések térnyerésének eredményeként külön rendelet fogja szabályozni a jövőben a közúti járművek üzemeltetésével járó, a jármű teljes élettartamára vetített energetikai és környezeti hatások megállapítására és figyelembevételére vonatkozó sajátos közbeszerzési szabályokat, valamint a kapcsolódó jelentési kötelezettségre vonatkozó részletes szabályokat is.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.