Lévai György – Ivanics Tibor

Az újkori olimpiák története

II.

Az olimpiai játékok története

1920–1936

KOSSUTH KIADÓ

Tartalom

Bevezető

Olümpiától a megvalósulásig

Az olimpiai játékok története (1920–1936)

VII. NYÁRI OLIMPIAI JÁTÉKOK

Eredmények

VIII. NYÁRI OLIMPIAI JÁTÉKOK

Eredmények

IX. NYÁRI OLIMPIAI JÁTÉKOK

Eredmények

X. NYÁRI OLIMPIAI JÁTÉKOK

Eredmények

XI. NYÁRI OLIMPIAI JÁTÉKOK

Eredmények

Rövidítések

Az olimpiai játékok története (1920–1936)

VII. NYÁRI OLIMPIAI JÁTÉKOK

A N T W E R P E N

1920. április 20. – szeptember 12.

Kevesen gondolták volna, hogy a jól sikerült stockholmi olimpia után mintegy nyolcévi „kényszerszünet” következik az olimpiai versenyekben. Az olimpiász félidejében meggyilkolták Ferenc Ferdinándot, és rá egy hónappal hadüzenetek váltották fel a sport békés hétköznapjait.

Az első világháború kitörése megakadályozta a világ legjobb sportolóit, hogy az eredetileg Berlinbe tervezett 1916-os játékokon találkozzanak.

Több mint tízmillióan estek áldozatául a háborúnak. Csupán a fegyverszünet 1918. novemberi aláírása és a békeszerződések aláírása után éledhetett újra a remény, hogy a érdemes legyen egyáltalán sportversenyekről beszélni. A békeszerződések aláírása uátn megváltozott kontinensünk térképe. Felbomlott az Osztrák-Magyar Monarchia, az Orosz Birodalom is részekre hullt. Új államok „születtek”: Ausztria, Csehszlovákia, Észtország, Finnország, Jugoszlávia, Magyarország, Lengyelország, Lettország, Litvánia.

A NOB Antwerpennek adta a rendezés jogát. Az olimpia azonban nem lehetett a megbékélés ünnepe, mert az orosz csapatok még ekkor is harcban álltak. Ilyen körülmnyek között nem volt várható, hogy az indulók számát meghaladja a stockholmi olimpiáét.

22 ország képviselői jelentek meg a megnyitó ünnepségen a Beerschot Stadionban. A nyolcévi szünet után két fontos újítást vezettek be. Antwerpenben emelkedett először a magasba az olimpiai zászló, mely végig ott lengett a stadionban. Az öt földrész közötti egyetértést jelző ötkarikás zászlót Pierre de Coubertin báró tervezte. Itt repültek fel elsőként a fehér galambok is, mint a béke jelképei. A másik újítás az olimpiai eskü volt. Victor Bouin, belga vívó szájából hangzott el elsőként: „Esküszöm, hogy az olimpiai játékokon becsületesen, a szabályokat tiszteletben tartva veszek részt, a lovagiasság szellemében szolgálva hazám dicsőségét és a sport ügyét”.

Az első világháborúban legyőzött országok – Ausztria, Bulgária, Magyarország, Németország és Törökország – sportolói természetesen nem kaptak meghívót erre a versenyre.

Antwerpenben huszonkét sportág 154 versenyszámában hirdettek győztest.

Mint minden eddigi olimpiának, így ennek is megvoltak a maga hősei. Ezúttal a vívóversenyeken lehetett megcsodálni az olasz színekben induló Nedo Nadit, aki katonaként,  az olasz hadsereg századosaként teljesített szolgálatot. Antwerpenben a három szakág – tőr, kard és párbajtőr – egyéni versenyei közül megnyerte a tőr és kardversenyt.