Niccolò

Machiavelli

A FEJEDELEM

KOSSUTH KIADÓ

Tartalom

Niccolò Machiavelli Lorenzo de' Medicihez       4

1. Hányféle az egyeduralom,és hogyan lehet megszerezni       5

2. Az örökletes egyeduralkodásról       6

3. A vegyes egyeduralkodásról

4. Miért nem pártolt el Dareiosz birodalma, amelyet Sándor elfoglalt, örököseitől Sándor halála után

5. Hogyan kell kormányozni azokat a városokat vagy fejedelemségeket, amelyek maguk szabta törvények szerint éltek, mielőtt elfoglalták volna őket

6. Az új keletű egyeduralmakról, amelyeket fegyver és vitézség árán szereztek

7. A mások fegyverével és szerencséjével szerzett új uralomról

8. Azokról, akik gyalázat árán jutnak uralomra

9. A polgári egyeduralomról

10. Hogyan kell megítélni bármely állam katonai erejét

11. Az egyházuralom alatt lévő államokről

12. Hányféle hadsereg van; valamint a zsoldos katonákról

13. A segéd- és vegyes csapatokról; a saját katonaságról

14. A fejedelem tennivalói a rendezett hadsereg dolgában

15. Tettekről, amelyekért az embert, különösképp pedig a fejedelmet megdicsérik vagy kárhoztatják

16. A bőkezűségről és fösvénységről

17. A könyörületességről és kegyetlenségről; inkább szeressék-e a fejedelmet, mint féljék; vagy ellenkezőleg, inkább féljék, mint szeressék

18. Hogyan tartsa meg a fejedelem az adott szót

19. Hogyan kerülje el a megvetést és gyűlöletet

20. Hasznosak-e az erődítmények és hasonló dolgok, melyeket a fejedelmek manapság építenek

21. Miképp cselekedjék az uralkodó, hogy becsüljék

22. A tanácsadókról, akiket a fejedelem maga mellett tart

23. Hogyan kell elkerülni a hízelgőket

24. Miért veszítették el Itália uralkodói államaikat

25. Mit ér a szerencse az emberi dolgokban, s hogyan lehet vele szembeszállni

26. Buzdítás Itália elfoglalására, és a barbárok keze közül való kiszabadítására

Niccolò Machiavelli Lorenzo de' Medicihez

Akik egy fejedelem kegyét meg akarják nyerni, többnyire a legbecsesebb tulajdonukkal járulnak elébe, vagy olyasmivel, amiben, úgy vélik, leginkább örömét leli majd. Gyakran láthatjuk ezért, hogy lóval, fegyverrel, aranyos szövettel, drágakővel és Hozzá hasonlóképp méltó ékességekkel kedveskednek. Amikor tehát Nagyságodnak, készségem bizonyítandó, felajánlom szolgálataimat, semmi olyat nem találok a ház körül, amit eléggé becsesnek tartanék, oly nagyra értékelnék, mint a híres emberek cselekedeteinek ismeretét, amelyre a mai dolgokban való jártasság révén tettem szert, valamint azáltal, hogy gyakran forgattam régi történetekről szóló könyveket. Mindezeket nagy szorgalommal, hosszas elmélkedés során gondoltam ki, most pedig e kicsiny kötetben összegyűjtöm, és elküldöm Nagyságodnak.

Ámbár méltatlannak tartom e művet a fejedelem magas személyéhez, mégis azt hiszem, megértése folytán kedves fogadtatásra talál, különös tekintettel arra, hogy nem tudok nagyobb ajándékot hozni, mint megtanítani Nagyságodat mindarra, amit oly sok év alatt, sok veszedelem és hányattatás során elsajátítottam. Ezt a művet én ki nem cirkalmaztam dagályos kifejezésekkel, felesleges vagy magasztaló szavakkal, mesterkéltséggel és haszontalan cicomával, nem telítettem, mint ahogyan mások megírják és kicirkalmazzák műveiket. Azt akartam, ne más váljék e munka becsületére, csakis a tartalom gazdagsága és a benne foglaltak komoly volta; emiatt fogadtassék jó szívvel. Azt sem óhajtom, hogy hivalkodásnak tessék, amiért egy alacsonyrendű személy beleszól a fejedelem dolgába és az országlásba. De miképp azok, akik a vidék képét megrajzolják, síkságra ereszkedvén szemlélik a hegyeket és magaslatokat, a völgyeket pedig a hegy tetejéről: hasonlóképp a népek természetét csak a fejedelem ismeri, és a fejedelem dolgait csak olyasvalaki, aki a népből való.

Fogadja tehát a Nagyságod e szerény ajándékot olyan szívvel, ahogyan én küldöm, és ha szorgalmasan, érdeklődve olvassa, rátalál benne legbensőbb óhajtásomra, hogy Nagyságod olyan híres legyen, amennyire csak szerencséje és egyéb jó tulajdonságai megengedik. S ha Nagyságod tekintetét magas méltóságából valaha erre a mélyen fekvő vidékre [Sant' Andrea in Percussina, San Casciano mellett] fordítja, tán észreveszi, mily méltatlanul viselem itt rossz sorsom örökös terhét.

1. Hányféle az egyeduralom,és hogyan lehet megszerezni

Az uralom és birtoklás minden fajtája, amely valaha is hatalmában tartotta az embereket, köztársaság vagy egyeduralom volt, s ma is az. Az egyeduralom vagy örökletes, amikor a fejedelem vér szerint a már régóta uralkodó családhoz tartozik, vagy új keletű. Ha új, akkor vagy teljesen újonnan szerzett, mint Francesco Sforza Milánója, vagy olyan, mint amikor valamely uralkodó meghódít és örökölt országához csatol egy újabbat: amire példa a spanyol király [Aragóniai Ferdinánd] birtokában lévő Nápolyi Királyság. Az ilyeténképp szerzett birodalom lakói vagy egyetlen fejedelem országlásához, vagy a szabadsághoz szoktak; meghódíthatók a fejedelem saját fegyvereivel vagy idegen fegyverekkel; szerencse vagy vitézség által.

2. Az örökletes egyeduralkodásról

A köztársaságokról való elmélkedést máskorra hagyom, hiszen erről máskor már hosszan értekeztem. Csak az egyeduralom fajtáiról fogok beszélni, tovább szövöm az elkezdett fonalat, és azt fejtegetem, hogyan lehet az egyeduralmakat kormányozni és megtartásukat biztosítani.

Azt mondom tehát, hogy a fejedelem által öröklött országokat, ahol már hozzászoktak a fejedelem családjához, nem oly nehéz megtartani, mint az újonnan szerzetteket, mert elégséges az ősök által létrehozott rendet meg nem bolygatni, és a viszonyokhoz illeszteni. Ilyenformán a fejedelem, ha a szokott igyekezettel uralkodik, élete végéig birodalmának ura marad, hacsak valami rendkívüli erőszak meg nem fosztja attól; ha el is ragadnák tőle, bármily félelmetes erővel támadnák is meg, visszaszerzi.

Példának okáért Ferrara hercege [Estei Herkules] csak azért védte ki 1484-ben a velenceiek támadását, és II. Gyula pápáét 1510-ben, mert a családja régóta volt uralmon. A vérségi uralkodónak ugyanis kevesebb oka és szüksége van arra, hogy bántsa alattvalóit: sokkal inkább kedvelik ennélfogva, és ha különösen aljas szenvedélyek nem teszik gyűlöletessé, alattvalói természetszerűleg szeretik. S az uralkodás hagyományossága, az uralom folytonossága teszi, hogy a változtatás vágya és oka kialszik és megszűnik; mert a változás olyan, mint a bontott fal: újra kell rakni.