ATHENAEUM

FORDÍTOTTA PEIKER ÉVA

A fordítás alapjául szolgáló mű

Dan Rhodes: Marry Me

Published in Great Britain in 2013 by Canongate Books Ltd

Copyright © Dan Rhodes, 2013

Hungarian translation © Peiker Éva, 2012

Minden jog fenntartva.

Csakis a feleségemnek

A házasság az egyetlen olyan polgárjogi szerződés, amely érvényteleníti mindazon törvényeket, amelyek védelmezni hivatottak a szerződés által szankcionált viszonyokat.

GEORGE BERNARD SHAW

A szerző megjegyzése: Fogalmam sincs, mit jelent, de biztos valami nagyon bölcset.

Attól a pillanattól kezdve, hogy megismertem, a barátnőm folyton csak az exéről beszélt. Egyre-másra felemlegette, milyen imádni való dolgokat mondott vagy tett, így megismerhettem napsütésben és kulturális programokban gazdag nyaralásaik minden apró részletét. Gyakran mesélte, milyen biztonságban érezte magát mellette, és hogy milyen leírhatatlanul közel érezte magát hozzá szex közben. Amikor megleptem egy kis ajándékkal, rögtön kibökte, hogy tőle mindig a tökéletes meglepetést kapta, mintha csak olvasott volna a gondolataiban.

– Nem úgy van megírva – sóhajtotta. – De beérem ezzel is.

Végül beleegyezett, hogy a feleségem lesz. A nászéjszakánkon, miközben gyengéden a karomba zártam meztelen testét, megjegyezte:

– Vicces! Ha a dolgok kicsit is másképp alakulnak, vele csináltam volna azt, amit az előbb veled.

A menyasszonyom terhes volt az esküvőnk napján, bár ez így nem a legpontosabb megfogalmazás. Gigantikus volt. Amikor az oltárhoz ért, ajkát sikoly hagyta el, a pocakjához kapott, majd lihegve és fújtatva a földre ereszkedett, így próbálva megtalálni a legkényelmesebb testhelyzetet a szüléshez. Anyám odarohant hozzá, benyúlt az esküvői ruha alá, és a kezével elzárta a baba távozásának egyetlen útját.

– Siessen! – kiáltott a papra. – Az én unokám nem fog házasságon kívül megszületni!

A pap és én mindent megtettünk, hogy a dolgok simán menjenek, de jövendőbelim nem bizonyult együttműködőnek. Az eskü helyett egyre csak hörgést, jajveszékelést és a helyszínhez nem méltó szóáradatot hallatott. Végül nagy nehezen sikerült rávennünk, hogy elfogadja a házasságkötés felté-teleit, és kisebb küzdelem árán még a gyűrűt is fel tudtam húzni az ujjára. Anyám is elvehette végre a kezét, és visszatérhetett a helyére. Újdonsült nejem persze kitartóan folytatta a hörgést, jajveszékelést és izzadást. Addigra természetesen minden trutyis lett, és én, akárcsak mindenki más, nem tudtam, mit mondjak, vagy hová nézzek.

A feleségem mindig azt mondta, hogy a szeretkezéseinket sokkal inkább lelkünk egyesülésének tekinti, mint szexuális dolognak.

– De azt hittem, ezt jó értelemben érted.

– Nem is negatív értelemben – felelte. – De azért lássuk be, vehetted volna jobban a lapot. És őszintén, a lelki része is eléggé elsatnyult.

Megkérdeztem, hogy ez azt jelenti-e, hogy el akar hagyni.

– Nem akarlak elhagyni. Csak arra kérlek, mostantól légy ügyesebb. Sokkal ügyesebb.