Szüdi János

Kommentár

a köznevelési

törvényhez

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2012

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@complex.hu

www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

A kiadványok szerkesztésért felelős: dr.Vajda Krisztina

Felelős szerkesztő: dr. Németh Lajos

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

Az EPUB konverziót az Adamo Books készítette

ISBN 978 963 295 294 9

Termékkód: YOV1335

RÖVIDÍTÉSEK JEGYZÉKE

AB

Alkotmánybíróság

Áht.

2011. évi CXCV. törvény az államháztartásról

Csjt.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról

Csvt.

2011. évi CCXI. törvény a családok védelméről

Ebktv.

2003. évi CXXV. törvény az egyenlő bánásmódról és az esélyegyenlőség előmozdításáról

Ejt.

2011. évi CCVI. törvény a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról

Felsőokt. tv.

2011. évi CCIV. törvény a nemzeti felsőoktatásról

Gyjsze.

A gyermek jogairól szóló New Yorkban, 1989. november 20-án kelt egyezmény (kihirdetve az 1991. évi LXIV. törvénnyel)

Gyvt.

1997. évi XXXI. tv. a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról

Hszt.

a honvédelmi, rendvédelmi szempontok érvényesíthetőek, katonai szabályok és a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról

Info tv.

2011. évi CXII. törvény az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról

Ket.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás ésszolgáltatás általános szabályairól

Kjt.

1992. évi XXXIII. törvény a közalkalmazottak jogállásáról

Köznev. tv.

2011. évi CXC. törvény a nemzeti köznevelésről

Nat.

Nemzeti Alaptanterv

Mötv.

2011. évi CLXXXIX. törvény Magyarország helyi önkormányzatairól

Mt.

2012. évi I. törvény a munka törvénykönyvéről

Nek. tv.

2011. évi CLXXIX. törvény a nemzetiségek jogairól

OKJ

Országos Képzési Jegyzék

Pp.

1952. évi III. törvény a polgári perrendtartásról

Ptk.

1959. évi IV. tv. a Polgári Törvénykönyvről

Szakképzési tv.

2011. évi CLXXXVII. törvény a szakképzésről 

BEVEZETŐ GONDOLATOK

A változás és az újrakezdés

Az Országgyűlés a 2011. december 19-ei ülésnapján elfogadta a Nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvényt (a továbbiakban: Köznev. tv.). Az új törvény egyik lényeges, koncepcionális (szemléletbeli) eleme, hogy szakít a közoktatás teljes rendszerével, annak valamennyi elemével, a kialakult gyakorlattal, és úgy szabályoz, mintha a nevelés és oktatás folyamatát a nulláról kellene, lehetne elindítani, újrakezdeni. Természetesen ez a gyakorlatban nem kivitelezhető, hiszen azok a tanulók, akik a változás pillanatában a tanulási folyamat meghatározott szakaszhatárát már elérték, nem fordíthatók vissza, nem kezdhetik elölről tanulmányaikat, biztosítani kell számukra, hogy a megkezdett tanulási folyamatot változatlan szakmai, tartalmi elvárások mellett be tudják fejezni. A közoktatás rendszeréből a köznevelés rendszerébe történő átállás ütemezése a hatályba léptető rendelkezések és az átmeneti rendelkezések alapján határozható meg.

A Köznev. tv. megváltoztatja a felelősségi rendszert, a döntési szinteket és jogosultságokat, az intézményfenntartási jogköröket, az intézményrendszer struktúráját, az egyes intézmények felépítését, a nevelő- és oktatómunka szerkezetét, az intézmények belső és külső irányítását, kapcsolatrendszerét, az egyes intézmények által nyújtott ellátások igénybevételének feltételeit, a pedagógusok, szülők és tanulók kapcsolatrendszerét, a nevelő- és oktatómunkában részt vevő pedagógusok munkavégzésének szabályait.

A törvény szabályozási módszere is eltér a közoktatásról szóló törvényétől, mivel tudatosan törekszik arra, hogy minél kevesebb kérdés rendezése történjen meg törvényi szinten. Ebből adódóan számos kérdés csupán jelzésszerűen jelenik meg a Köznev. tv.-ben, és ily módon a rendszer egyes elemeinek megértése akkor válik lehetségessé, ha megjelennek a törvény végrehajtási rendeletei. A rendeleti szintű szabályozás két szinten valósul meg, kormányrendeleti és miniszteri rendeleti formában. Annyi bizonyos, hogy valamennyi, a közoktatásról szóló törvény felhatalmazása alapján kiadott jogszabályt hatályon kívül kell helyezni, és az új törvény rendelkezései alapján az új törvényben található felhatalmazásra épülve valamennyi tisztázatlan kérdést újra kell szabályozni.

A Köznev. tv. abban is eltér a közoktatásról szóló törvénytől, hogy nem szabályoz minden olyan kérdést, jogintézményt, amely egyébként a rendszernek a része. A szakképzésben részt vevő iskolák fenntartásával, működtetésével, tevékenységével, az általuk nyújtott ellátás igénybevételével kapcsolatos kérdések túlnyomó többségét a szakképzésről szóló 2011. évi CLXXXVII. törvény (a továbbiakban: Szakképzési tv.) tartalmazza. A nemzetiséghez tartozó gyermekek, tanulók anyanyelvű neveléshez és oktatáshoz való jogának érvényesülését biztosító rendelkezések jelentős része nem a Köznev. tv.-ben található meg, hanem a nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvényben (a továbbiakban: Nek. tv.). E szabályozási megoldásból következik, hogy a Köznev. tv. egyes rendelkezéseinek a megértéséhez, tartalmának feltárásához nem mellőzhető az említett törvényekben található előírások megismerése. Természetszerűen nem változott meg az a helyzet, hogy minden törvény tartalmának feltárása a jogrendszer alapjait meghatározó törvény rendelkezéseinek összevetésével, az Alaptörvény előírásainak vizsgálatával kezdődik. Változatlan az a körülmény is, hogy a köznevelés rendszere működéséhez, irányításához, feladatainak megszervezéséhez számos más törvény előírásait is figyelembe kell venni. Ezek közé tartozik többek között a Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (a továbbiakban: Mötv.), az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban: Áht.), a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (a továbbiakban: Felsőokt. tv.), a családok védelméről szóló 2011. évi CCXI. törvény (a továbbiakban: Csvt.).

A feldolgozás módszere

A törvényszöveg feldolgozása során szükségszerűen utalni fognak a magyarázatok az Alaptörvényre. A magyarázatok magukba foglalják azoknak a törvényeknek az értelmezését is, amelyek nélkül a Köznev. tv. rendelkezései nem érthetők meg. A magyarázatok utalni fognak az egymáshoz kapcsolódó rendelkezésekre, az átmeneti előírásokra, vagy azok hiányára. Arra való tekintettel, hogy a Köznev. tv. egyes rendelkezései a még hiányzó végrehajtási rendeletek nélkül nem magyarázhatók kellő mélységig, illetőleg száz százalék biztonsággal, az adott kérdéskört magyarázó rész utalni fog a várható további szabályozásra, illetőleg arra, hogy az adott rendelkezés értelmezése más megoldáshoz is vezethet.

A magyarázatok nem ismétlik meg a Köznev. tv. szövegét. A magyarázatok mindig egy konkrét §-hoz kapcsolódnak. A § elolvasása nélkül a magyarázatok nem érthetők.

A magyarázatok tagolására akkor kerül sor, ha a § „méretei”, összetettsége miatt e nélkül nehézséget okozna a szöveg beazonosítása.

A hatályba léptetés

A Köznev. tv. rendelkezéseinek túlnyomó része három időpontban lép hatályba: 2012. IX. 1-jén, 2013. I. 1-jén, 2013. IX. 1-jén. Ezekben az időpontokban a közoktatásról szóló törvény rendelkezései is az adott hatályba lépő rendelkezéshez kapcsolódóan hatályukat vesztik. Néhány ettől eltérő hatályba léptetési időpont is található a Köznev. tv.-ben. A törvény általános hatályba léptetési időpontja azonban 2012. IX. 1. Az ettől eltérő időpont az adott magyarázat végén feltüntetésre kerül.

2012. IX. 1-jén a Köznev. tv. rendelkezéseinek túlnyomó többsége hatályba lép, kivéve azokat a szabályokat, amelyek az állami szolgáltatásszervezésre, az intézményfenntartásra, a foglalkoztatás kérdéseire és a finanszírozásra vonatkoznak. Ehhez kapcsolódóan nem lépnek hatályba az új időkeretek, a csoport-, osztálylétszám megállapítására, a kötelező foglalkoztatotti létszám megállapítására, a neveléshez-oktatáshoz rendelkezésre álló időkeret meghatározására vonatkozó előírások. Ehhez kapcsolódóan hatályát veszti a közoktatásról szóló törvény rendelkezéseinek jelentős része. Oktatásszervezés szempontjából figyelmet érdemlő, hogy ebben az időpontban hatályon kívül helyezik az oktatás pedagógiai szakaszára vonatkozó valamennyi rendelkezést, továbbá az intézményrendszer és az egyes intézmények felépítését meghatározó előírások túlnyomó többségét. Nem veszti hatályát a tanórai foglalkozások időkeretét meghatározó szabályozás. Hatályát veszti azonban az ágazati irányításra vonatozó valamennyi rendelkezés. Ugyancsak ebben az időpontban veszti hatályát az ingyenesen, illetőleg térítési díj mellett igénybe vehető ellátásokat meghatározó rendelkezések teljes szövege. Megmaradnak a mellékletek, amelyek alapján meg kell állapítani a foglalkoztatottak létszámát, a kötelező óraszámokat, valamint az osztály-, csoportlétszám-határokat.

A második lépcsőben, vagyis 2013. I. 1-jén lépnek hatályba azok a rendelkezések, amelyek újraszabályozzák a köznevelés megszervezésével kapcsolatos kérdéseket. Ez az az időpont, amelytől kezdődően az állam átveszi a köznevelés szervezésével kapcsolatos feladatokat. Ebben az időpontban veszti hatályát a közoktatásról szóló törvénynek minden olyan rendelkezése, amely összefügg a helyi önkormányzati feladatellátás megszervezésével, beleértve a többcélú kistérségi társulások közreműködését meghatározó rendelkezéseket, valamint a szakképzés regionális megszervezésére vonatkozó előírásokat.

2013. IX. 1-jén lépnek hatályba mindazok a rendelkezések, amelyek bármilyen módon kapcsolódnak a finanszírozás kérdésköréhez, új rendjéhez. E körbe tartoznak az időkeretek számítása, a HÍD program, az osztály-, csoportlétszám, a nevelésre-oktatásra rendelkezésre álló időkeret megállapítása, az ingyentankönyv rendszerének bevezetése, a pedagógus életpálya, az alkalmazható létszám, finanszírozható létszám, vezetői óraszám megállapítása. Ezzel együtt a közoktatásról szóló törvény néhány átmeneti rendelkezés kivételével hatályát veszti.

A Szakképzési tv.-nek az iskolai oktatásra vonatkozó rendelkezései, beleértve a szakiskola és a szakközépiskola felépítésére vonatkozó előírásokat is, 2012. IX. 1-jén lépnek hatályba.

2011. ÉVI CXC. TÖRVÉNY A NEMZETI KÖZNEVELÉSRŐL

A nemzet felemelkedésének zálogaként a magyar oktatásügy nemes hagyományait a jelen kor elvárásaival és a jövő lehetőségeivel ötvözve, a felnövekvő nemzedékek hazafias nevelése és minőségi oktatása érdekében az Alaptörvényben foglalt művelődéshez való jog, a nemzetiségek anyanyelvi oktatáshoz való jogának megvalósítása, a köznevelés résztvevői kötelességeinek és jogainak meghatározása, továbbá korszerű tudást biztosító köznevelési rendszer irányítása és működtetése céljából az Országgyűlés a következő törvényt alkotja:

Egy törvény preambulumával összefüggésben felvetődő kérdés, hogy van-e a preambulumnak kötelező jogi ereje, azaz lehet-e a rendelkezései alapján bármilyen döntést hozni. A jogértelmezés alapjául az Alkotmánybíróságnak az a döntése szolgálhat, amelyben kifejtette, hogy az Alkotmány preambulumának nincs kötelező ereje. A nemzeti köznevelésről szóló törvény preambulumával összefüggésben is elmondható, hogy abból közvetlen módon nem vezethető le olyan jog vagy kötelezettség, amely számon kérhető vagy kikényszeríthető lenne. Található a preambulumban olyan szövegrész, amelynek a törvény egészére kihatása, jelentősége van, mint például a művelődéshez való jogra utalás, vagy a nemzetiségek anyanyelvi oktatásához való jogának megjelenése? Miután a preambulumban megfogalmazottak megjelennek magában a törvényi szövegben is, elfogadható-e törvény vonatkozásában az a gyakorlat, hogy a preambulumban foglaltaknak nincs közvetlen kötelező jogi ereje.

1. A TÖRVÉNY CÉLJA ÉS ALAPELVEI

1. § (1) A törvény célja olyan köznevelési rendszer megalkotása, amely elősegíti a gyermekek, fiatalok harmonikus lelki, testi és értelmi fejlődését, készségeik, képességeik, ismereteik, jártasságaik, érzelmi és akarati tulajdonságaik, műveltségük életkori sajátosságaiknak megfelelő, tudatos fejlesztése révén, és ezáltal erkölcsös, önálló életvitelre és céljaik elérésére, a magánérdeket a köz érdekeivel összeegyeztetni képes embereket, felelős állampolgárokat nevel. Kiemelt célja a nevelés-oktatás eszközeivel a társadalmi leszakadás megakadályozása és a tehetséggondozás.

(2) A köznevelés közszolgálat, amely a felnövekvő nemzedék érdekében a magyar társadalom hosszú távú fejlődésének feltételeit teremti meg, és amelynek általános kereteit és garanciáit az állam biztosítja. A köznevelés egészét a tudás, az igazságosság, a rend, a szabadság, a méltányosság, a szolidaritás erkölcsi és szellemi értékei, az egyenlő bánásmód, valamint a fenntartható fejlődésre és az egészséges életmódra nevelés határozzák meg. A köznevelés egyetemlegesen szolgálja a közjót és a mások jogait tiszteletben tartó egyéni célokat.

(3) A nevelési-oktatási intézmények pedagógiai kultúráját az egyéni bánásmódra való törekvés, a gyermek, a tanuló elfogadása, a bizalom, a szeretet, az empátia, az életkornak megfelelő követelmények támasztása, a feladatok elvégzésének ellenőrzése és a gyermek, tanuló fejlődését biztosító sokoldalú, a követelményekhez igazodó értékelés jellemzi.

1. A törvény céljainak jelentősége

A törvény célját megfogalmazó rendelkezések állapítják meg azokat a kereteket, amelyekre épül a rendszer működését meghatározó joganyag. A törvényben megfogalmazott célok nemcsak a törvény megfogalmazásához nyújtanak iránymutatást, hanem minden olyan intézkedésre, amely a törvényből ered, illetve amely a törvény végrehajtását szolgálja. A törvény céljainak érvényesülésére akkor van reális esély, ha maga a törvény olyan jogi környezetet teremt, amely megadja a szükséges és elégséges kereteket a megfogalmazott célok végrehajtásához. A törvényi célokkal ellentétes jogalkotás vagy ellentétes közigazgatási, tanügy-igazgatási vagy bármilyen más döntés elleni fellépés eredményre vezethet a törvényben megfogalmazottakra történő hivatkozás alapján.

2. A köznevelés közszolgálat

A köznevelés közszolgálatként való megfogalmazása kifejezi ki a Köznev. tv.-nek azt a szemléletét, szabályozási elvét, amely középpontba állítja az államot a nevelés és oktatás egész folyamatában, a köznevelési rendszer működtetésében. A közszolgálat jelenti az állam teljes felelősségének megfogalmazását minden közreműködővel szemben. Jelenti továbbá azt is, hogy az állam irányításának, szándékának, akaratának kell érvényesülnie a köznevelési rendszer működése, működtetése, feladatainak ellátása, intézményrendszerének igénybevétele során. A köznevelés közszolgálatként történő definiálás magával hordozza annak lehetőségét, hogy az állam, a mindenkori kormány fogalmaz meg elvárásokat a rendszer egésze, egyes intézményei és a rendszer működtetésében közreműködők irányába. A köznevelés, közszolgálatként való megfogalmazása alapján válik érthetővé a tantervi szabályozás új rendszere, az állami fenntartói szerep erősítése, az állami ellenőrzés előtérbe helyezése, az életpályamodell, és ehhez kapcsolódóan a minősítési rendszer.

3. Az alapelvek mint hivatkozási alapok

Fontos szerepe lehet akár a végrehajtás, akár a jogérvényesítés keretei között a méltányosság, a szolidaritás, az egyenlő bánásmód, a fenntartható fejlődés, az egészséges életmód megjelenésének az alapelvek között. Az alapelveknek akkor is meghatározó szerepet kell betölteniük egy-egy kérdés elbírálásakor, eldöntésekor, ha egyébként a törvény többi rendelkezései között nem vagy a részletek kifejtése nélkül jelennek meg. Az óvodák, iskolák, kollégiumok nevelő- és oktatómunkájának alapja a gyermek személyiségéhez történő igazodás, a közösségi munkán belül az egyes gyermek helyzetének, adottságának, lehetőségeinek mérlegelése és figyelembevétele. Az alapelvekben foglaltakra építve például meg lehet támadni a jogorvoslati kérelem tárgyában született másodfokú döntést.

2. § (1) Az Alaptörvényben foglalt ingyenes és kötelező alapfokú, ingyenes és mindenki számára hozzáférhető középfokú nevelés-oktatáshoz való jog biztosítása az az érettségi megszerzéséig, illetve az első szakképzettség megszerzését biztosító első szakmai vizsga befejezéséig a magyar állam közszolgálati feladata.

(2) Az állami, települési önkormányzati fenntartású intézményekben, továbbá az állami feladatellátásban részt vevő nemzetiségi önkormányzati, egyházi és magánintézményekben az óvodai nevelés, az óvodai nevelést és az iskolai nevelés-oktatást kiegészítő pedagógiai szakszolgálatok igénybevétele, valamint a kollégiumi ellátás az ingyenes oktatásban részt vevő, e törvényben meghatározott feltételeknek megfelelő gyermekek, tanulók számára térítésmentes.

(3) Köznevelési intézményt az állam, e törvény keretei között nemzetiségi önkormányzat, a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról szóló törvény szerint nyilvántartásba vett egyház, vagy annak belső egyházi jogi személye (továbbiakban együtt: egyházi jogi személy), továbbá más szervezet vagy személy alapíthat és tarthat fenn, ha a tevékenység folytatásának jogát – jogszabályban foglaltak szerint – megszerezte. Óvodát települési önkormányzat is alapíthat és fenntarthat.

1. Az ingyenesség kérdése

A Köznev. tv. az Alaptörvényben meghatározottakhoz képest eltérő módon fogalmazza meg az ingyenes oktatáshoz való hozzáférés körét. Az Alaptörvény ingyenes és kötelező alapfokú, ingyenes és mindenki számára hozzáférhető középfokú oktatásról rendelkezik a művelődéshez való jog érvényesüléséhez kapcsolódóan. (Alaptörvény XI. cikk)

A középfokú nevelés-oktatás része azonban az iskolai rendszerű szakképzés is. Az ingyenes középfokú oktatás ingyenessége azonban így nem teljes körű arra való tekintettel, hogy az első szakképesítésre történő felkészítés tartozik csupán az állam közszolgálati feladatainak a körébe. E rendelkezés nem zárja ki, hogy a második és további szakképesítésre történő ingyenes felkészítés nem az állam köznevelési közszolgálati feladatkörében valósuljon meg. Az ingyenes középfokú oktatáshoz való hozzáférés megvalósulhat más állami finanszírozási forma keretei között is, például a felnőttképzés során. Az ingyenesség kiterjed minden, az állam és a települési önkormányzat által fenntartott nevelési-oktatási intézményben nyújtott szolgáltatásra, valamint azok által a nevelési-oktatási intézmények által nyújtott szolgáltatásokra, amelyek részt vesznek az állami feladatellátásban. A szakképzésben résztvevők ingyenes felkészítésének szabályait a Szakképzési tv. 29. §-a határozza meg.

2. A térítésmentes ellátás

Az ingyenes ellátás mellett megjelenik a térítésmentes ellátás is. A térítésmentes ellátás körébe a pedagógiai szakszolgálatok, valamint a kollégiumi ellátás került besorolásra. A térítésmentesen igénybe vehető szakszolgálat és kollégium kapcsolódik az ingyenes óvodai neveléshez és az ingyenes iskolai neveléshez és oktatáshoz. Ezek az ellátási formák ugyanis csak azoknak a gyermekeknek és azoknak a tanulóknak járnak térítésmentesen, akik egyébként az ingyenes szolgáltatások körében veszik igénybe az óvodai nevelést és az iskolai nevelést-oktatást. A térítésmentes szolgáltatások tételes felsorolással a Köznev. tv.-ben nem találhatók meg. A térítésmentesség a pedagógiai szakszolgálat pedagógiai jellegű tevékenységével lehet összefüggésben, illetve a kollégiumi nevelési feladatokkal. Nem foglalja magában például az étkezés igénybevételéhez kapcsolódó fizetési kötelezettséget.

(Vö.: a 88–89. §-hoz, a 16. §-hoz, a 31. §-hoz, a 46. §-hoz, a 83. §-hoz fűzött magyarázatokkal.)

3. Szabályozási feladatok

A Köznev. tv.-nek a felhatalmazó rendelkezései lehetővé teszik, hogy a Kormány meghatározza a térítésmentes, a térítési díj, valamint a tandíj ellenében igénybe vehető szolgáltatások körét. [Köznev. tv. 94. § (4) bekezdés p) pont]

4. Az intézményfenntartói jog megszerzése

A köznevelési intézmény alapításához és fenntartásához való jog származhat törvényi felhatalmazásból, továbbá e jogosítványoknak – a szolgáltatás szervezési jog megszerzésére vonatkozó rendelkezések alapján történő – megszerzéséből.

–  A Köznev. tv. az államot hatalmazza fel arra, hogy köznevelési intézményt létesítsen és tartson fenn.

–  A nemzetiségi önkormányzat intézmény alapítási és fenntartási joga „elvileg” kötődik az adott nemzetiséghez tartozó gyermekek, tanulók ellátásához. A Köznev. tv. szövege szerint a nemzetiségi önkormányzat „e törvény keretei között” alapíthat és tarthat fenn köznevelési intézményt. A Köznev. tv. rendelkezései meghatározzák ugyan az intézmény alapítására vonatkozó előírásokat, azonban a nemzetiségi önkormányzat alapító jogát korlátozó előírások nem találhatók. Ebből adódóan az elvi lehetősége fennáll annak is, hogy olyan köznevelési intézményt létesítsen és tartson fenn, amely nem kötődik kizárólagosan az általa képviselt nemzetiségi körbe tartozókhoz. A nemzetiségek jogairól szóló törvény sem tartalmaz korlátozó rendelkezéseket a nemzetiségi önkormányzatok intézményfenntartói joga tekintetében. (Nek. tv. 24. §)

–  A „más szervezet” megjelölés alatt érteni lehet minden olyan szervezetet, amelynek létrejöttéhez olyan állami közigazgatási aktus kapcsolódik – alapító okirat jóváhagyása, nyilvántartásba vétel, alapszabály jóváhagyása –, amely lehetővé teszi a köznevelés feladataiban való közreműködés jogának a megszerzését. Ezt a felfogást erősíti a Köznev. tv. értelmező rendelkezése: fenntartó az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a köznevelési feladat ellátásával a jogosultságot megszerezte, vagy azzal rendelkezik, és a Köznev. tv.-ben meghatározottaknak megfelelően gondoskodik a köznevelési intézmény működéséhez szükséges feltételekről.

–  Az egyházi jogi személy a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról szóló 2011. évi CCVI. törvény (a továbbiakban: Ejt.) 12. §-ának (1) bekezdése alapján jogosult köznevelési intézményt fenntartani.

–  A települési önkormányzatok intézményalapítási és -fenntartási jogosítványa erősen korlátozott, lényegében csak óvodát létesíthet és tarthat fenn. Új szerepe a települési önkormányzatoknak a működtetési feladatok ellátása. Ez a tevékenység az állami fenntartói feladatokban való részvételt jelenti.

(Vö.: a 21. §-hoz, a 23. §-hoz, a 74. §-hoz fűzött magyarázatokkal.)

5. A törvényváltozásból származó feladatok

Megváltoznak az ingyenesen igénybe vehető szolgáltatások. Erre tekintettel át kell vizsgálni azoknak a helyzetét, akik a korábbi rendelkezések szerint ingyenes ellátásban részesültek az általános szabályoktól eltérően.

(Vö.: a 13. §-hoz, a 18. §-hoz fűzött magyarázatokkal.)

3. § (1) A köznevelés középpontjában a gyermek, a tanuló, a pedagógus és a szülő áll, akiknek kötelességei és jogai egységet alkotnak.

(2) A köznevelésben a nevelés és oktatás feladatát a gyermek szülei, törvényes képviselői megosztják a köznevelési intézményekkel és a pedagógusokkal. E közös tevékenység alapja a bizalom, az intézmény és a pedagógusok szakmai hitele.

(3) Az állami és települési önkormányzati nevelési-oktatási intézményben az ismereteket, a vallási, világnézeti információkat tárgyilagosan, sokoldalúan kell közvetíteni, a teljes nevelés-oktatási folyamatban tiszteletben tartva a gyermek, a tanuló, a szülő, a pedagógus vallási, világnézeti meggyőződését, és lehetővé kell tenni, hogy a gyermek, tanuló egyházi jogi személy által szervezett hit- és erkölcstan oktatásban vehessen részt.

(4) A köznevelés érvényre juttatja a nemzetiségek kulturális autonómiájának megfelelő oktatási érdekeket.

(5) A nevelés-oktatás nyelve magyar, nemzetiségi óvodában és iskolában részben vagy egészben a nemzetiségek nyelve, a két tanítási nyelvű iskolában – külön jogszabály szerint – részben a célnyelv.

(6) A köznevelés kiemelt feladata az iskolát megelőző kisgyermekkori fejlesztés, továbbá a sajátos nevelési igényű és a beilleszkedési, tanulási, magatartási nehézséggel küzdő gyermekek, tanulók speciális igényeinek figyelembevétele, egyéni képességeikhez igazodó, legeredményesebb fejlődésük elősegítése, a minél teljesebb társadalmi beilleszkedés lehetőségeinek megteremtése.

(7) Az alapfokú, az iskolai rendszerű szakképzést is magában foglaló középfokú nevelés-oktatás és a felsőoktatás az oktatási rendszer egymásra épülő, szerves részei. A köznevelés bármely iskolai szinten felnőttoktatásként is folyhat.

(8) A fenntartó és az iskola a szakképzésről szóló törvényben foglalt feltételekkel vehet részt a szakképzés feladatainak megvalósításában. Az óvoda, az iskola, a kollégium és a pedagógiai szakszolgálati intézmény az e törvényben meghatározottak szerint vehet részt a pedagógusképzésben és a pedagógus-továbbképzésben.

(9) A köznevelés rendszerének alapegységei a szakmai önállósággal rendelkező intézmények. Munkájuk minőségét, demokratikus és jogszerű működésüket törvényi szabályozás és állami ellenőrzés biztosítja.

(10) Az iskolarendszer átjárható, így a fogadó intézménynek az e törvényben foglalt keretek között megállapított követelményei alapján más iskolába vagy iskolatípusba akár tanév közben is át lehet lépni.

Ez a paragrafus is számos olyan kérdéssel foglalkozik, amely a Köznev. tv. egyes további rendelkezéseinek az alapját képezik. Az e paragrafusban található alapelvek szolgálhatnak alapot a törvényértelmezéshez. A törvényben megfogalmazott alapelvek ugyanis hivatkozási alapul szolgálhatnak valamely vitás kérdés eldöntéséhez minden olyan esetben, amikor konkrét meghatározott ügy tekintetében egyébként konkrét jogszabálysértésre meghatározott jogszabályi helyre nem lehet hivatkozni. A törvényben megfogalmazott alapelvek határozzák meg a törvényi szabályozás kereteit. A törvényben megfogalmazott alapelvek megsértése nem jelent kisebbségi törvénysértést, mint egy meghatározott konkrét törvényhely megsértése. A Köznev. tv.-i alapelvek meghatározzák a köznevelés rendszere működésének gerincét.

Az e paragrafusból levonható elvek a következők:

–  a jogok és kötelezettségek egységességének elve és kölcsönös tisztelete;

–  a gyermek fejlődéséért való közös felelősség elve;

–  az intézményrendszer egységességének és egymásra épülésének elve.