MARCELLO ROSSI ATYA

Agapé

A feltétel nélküli szeretet

Budapest, 2013

A fordítás alapjául szolgáló mű:

Padre Marcelo Rossi: Ágape

Copyright © 2010 by Editora Globo S.A.

for the current edition

Copyright © 2010 by Father Marcelo Rossi

All rights reserved.

János evangéliumának minden idézetének fordítása

a Káldi Neovulgáta Biblia szövegén alapul.

A Dulce nővérről szóló idézet Gaetano Passarelli:

Dulce nővér – a Bahia védőangyala, Săo Paulo, Paulinas, 2010,

könyvből származik.

Hungarian translation © Tóth Timea, 2013

© XXI. Század Kiadó, 2013

ISBN 978-615-5373-07-7

Előszó

Az agapé a feltétel nélküli szeretet, a nagylelkű szeretet, a határtalan szeretet: tiszta és önzetlen!

Megszoktuk, hogy olyan világban élünk, amelyben az emberek a viszonzás reményében cselekednek. Sajnos nem leljük örömünket az érdekmentes kapcsolatokban. Az állítólagos barátságokat az elvárások éltetik.

Mit adhat nekem a másik?

Milyen előnyöm származhat abból, ha részt veszek valamilyen eseményen?

Ki az a valaki?

Mit csinál?

Kinek a gyereke?

Egy olyan kor, amelyben a külsőségek többet érnek, mint a lényeg. Szomorú kor. Az érdekbarátságoknak megvan a szavatossági idejük. Teljesen általánossá vált, hogy a barátok egymás között hobbit űznek abból, hogy saját magukról beszéljenek. Narcisztikus nemzedék. A leggyakrabban használt személyes névmás az egyes szám első személy: „én”. Ismétlem, szomorú kor. Egy olyan kor, amelyből kiveszett a könyörületesség – könnyebb megszabadulni egy személytől, mint megválni egy értéktárgytól. Hiányzik az emberek iránti tisztelet. Olyan társadalomban élünk, amelyben a fogyasztás tárgyiasítja az embert. Minél többünk van, annál többre vágyakozunk, és amikor nincs, a vágy továbbra is létkérdés marad.

Hiányzik az életcél, és túl sok a szorongás, amely ebből a hiányból ered.

Oktatásügyi államtitkár voltam, amikor megismertem Marcelo Rossi atyát és Dom Fernando Figueiredót, és megkértem őket, hogy tartsanak misét az egykori FEBEM{1} São Pauló-i központjaiban. Isten szolgái rögtön elfogadták a felkérést, és jóságos szelídséggel adták át az agapét azoknak a fiúknak és lányoknak. Nem törődtek a múlt tévelygéseivel, ellenkezőleg, az álmokról, az elfogadásról beszéltek, és egy emberről, aki nagy hatással volt és van az emberiségre azáltal, hogy képes szeretni azokat is, akik a haszonelvű normák szerint nem lennének érdemesek a szeretetre. Azok a hányatott sorsú bárányoknak tartott misék még nagyobb csodálatot ébresztettek bennem a püspök és a pap missziója iránt.

Megtisztelve éreztem magam, amikor felkértek, hogy írjak előszót ehhez a könyvhöz.

Át kell adnunk az agapét. Bárki lelkének jót tesz. Nem engedhetjük, hogy a tévedések diadalmaskodjanak a józan ítélőképesség felett, és hogy a felszínesség elárassza az emberek lelkét és elvágja az egymáshoz vezető utat.

Meg kell mentenünk azokat az értékeket, amelyek a boldogsághoz vezetnek. Olyan egyszerűen és elmélyülten, ahogyan a Biblia tanítja.

A könyv János evangéliumának néhány részletéről elmélkedik. János evangélista nagy részletességgel ír Jézus életéről. Stílusa kontemplatívabb, intuitívabb. A metaforákat szemantikai és stilisztikai ismeretek birtokában használja. Nemcsak azért merül bele a történetekbe, hogy elmesélje őket, hanem hogy a részesévé is tegyen minket.

A könyv János evangéliumának ünnepélyes nyitómondataival kezdődik. Az evangélista a világosság és a sötétség harcát idézi fel. A Fény, az Ige, Isten, az Univerzum teremtője, az agapé. Önzetlen, mindentől független szeretet. Az agapé, a gyógyító, megváltó, szent szeretet. Világosság és sötétség – az Ige fényt hoz azoknak, akik, Keresztelő Szent Jánoshoz hasonlóan, elhivatottak a megvilágosodásra.

A csoda, amely más evangéliumokban nem szerepel, a kánai menyegző Mária fontosságára és a küldetésének jelentőségére mutat rá, arra, hogy gondoskodjon arról, ami hiányzik.

Mária az asszony, aki fogékony gyermekei gondjaira. Figyelme nem felületes, nem úgy van jelen, mint a vendég, aki gondtalanul vesz részt egy ünnepségen. Mária azért van ott, hogy semmi se hiányozzon az ünnepről. És híven ahhoz, ahogyan a Gábriel arkangyallal és unokanővérével, Izabellával való találkozásakor megnyilvánult, Mária mindig a csönd hangján szólt. Csak akkor beszélt, amikor a szeretet szólaltatta meg. Ahogy Lukács evangéliumának első fejezetében, a Magnificatban olvashatjuk:

46Mária erre így szólt: »Magasztalja lelkem az Urat, 47és szívem ujjong megváltó Istenemben, 48mert tekintetre méltatta szolgálója alázatosságát. Íme, mostantól fogva boldognak hirdet engem minden nemzedék, 49mert nagy dolgot cselekedett velem a Hatalmas, és Szent az ő Neve. 50Irgalma nemzedékről nemzedékre azokra száll, akik őt félik. 51Hatalmas dolgokat művelt karja erejével, szétszórta a gondolataikban kevélykedőket. 52Hatalmasokat levetett a trónról, és kicsinyeket felemelt. 53Éhezőket betöltött jókkal, és üresen bocsátott el gazdagokat. 54Felkarolta szolgáját, Izraelt, megemlékezve irgalmasságáról, 55amint megmondta atyáinknak, Ábrahámnak és utódainak mindörökre.

Milyen szép kifejezés: „szétszórta a gondolataikban kevélykedőket”!

Mária énekét az isteni agapé iránt érzett hála ihlette. Isten szeret, és gondját viseli gyermekeinek.

„Irgalma nemzedékről nemzedékre azokra száll.” Irgalom és agapé. Szív a szívvel.

Az irgalom jegyében cselekedett Jézus a szamáriai asszonnyal, az idegennel, akinek kinyilatkoztatta magát; testvéreivel, akiknek nem volt mit enniük a kenyérszaporítás csodájakor; a házasságtörő asszonnyal. Volt Jézus, és voltak a kevélyek, az előítéletesek, akik mohón szomjazták, hogy képmutatón ítélkezhessenek. Jézus pedig ezt a megdöbbentő mondatot ejtette ki: „Aki közületek bűn nélkül van, az vessen rá először követ.” Jézus a Jó Pásztor. János evangéliumában beteljesül az a bibliai gondolat, amely szerepel Sámuel első könyvében, amikor megjelenik Dávid, hogy szembeszálljon Góliáttal.

Dávid világos hajú, törékeny alkatú ifjú volt. Salamon király nem hitte, hogy egy fiatal fiú, egy egyszerű pásztor, képes lehet szembeszállni Góliáttal, az óriással, aki mindig is harcos volt. De Dávid erősködött, elmondta, hogy amikor legeltette apja juhait, és felbukkant egy medve vagy oroszlán, le tudta győzni, és ha kellett, akár meg is ölte, hogy megvédje nyáját.

A Jó Pásztor gondoskodik a nyájáról. Jézus arra hív minket, hogy gondunkat viseljék és gondot viseljünk egyszerre. Juhok és pásztorok vagyunk. Pásztorok és juhok vagyunk. Gondoskodunk másokról, és hagyjuk, hogy nagylelkűen gondoskodjanak rólunk.

Az idézetek folytatódnak, és Marcelo atya Lázár feltámasztásának történetét választja arra, hogy a veszteségekről és a hitről szóljon; a lábmosásét, hogy az alázatról beszéljen. Jézus szolga lesz. A vezető szolgál. Egy ügyet szolgál, a szeretetét. Egy népet szolgál, a kiválasztottat. Minket, mindnyájunkat.

És következik minden parancsolat legfontosabbika: „Az az én parancsom, hogy szeressétek egymást, ahogy én szerettelek titeket.”

Ez a mondat foglalja össze a Törvény és minden próféta legfontosabb mondanivalóját. Agapé. Jézus azért jött a világra, hogy szeretni tanítson, és új szövetséget teremtsen az Atya és gyermekei szeretete között. A keresztre feszítés és a feltámadás azt bizonyítja, hogy az élet diadalmaskodik a halál felett. Péterrel Jézus visszatér a szeretet témájához, és arra kéri a tanítványt, hogy nyilvánítsa ki a szeretetét: „Legeltesd a nyájamat.”

A könyvben szereplő példák támpontokat adnak a megértéshez. A szerző élő tanúbizonyságokat sorol elő: Kalkuttai Teréz anyát, Dulce nővért és Zilda Arnsot. Olyan szenteket, akik feltétel nélkül szerettek, mint Szent Ferenc, Avilai Szent Teréz, Keresztes Szent János, Vianney Szent János, Kis Szent Teréz, Szent Benedek és még sokan mások. Rendíthetetlen szeretet. Ima és cselekedet. Milyen gyönyörű Aquinói Szent Tamás imája, amelyben a hétköznapi etikára tanít minket!

A szerző hivatkozik XVI. Benedek pápa enciklikájára is, amely a Szeretetet az Igazságban mutatja be, és az „egész emberről” és „minden emberről” való gondviselésre buzdít minket.

Minden fejezet imával végződik. Az imában olyan erő rejlik, amely megindít, és cselekvésre késztet.

Kanyarodjunk vissza ennek az egyszerű előszónak az elejére. Ez a könyv egyfajta válasz a társadalom jelentős részének, amelyik nem ismeri az emberi természet lényegét: a jóságot.

A jóság a szeretetből ered. Az agapéból származik a jóság. A jóság a cselekvésben megnyilvánuló szeretet.

Pontosan erre hív el minket Marcelo atya ebben a könyvben: legyünk jók! A Jézus életéből vett idézetek segítenek nekünk jobban megérteni ezt a rendkívüli embert, aki képes volt felülemelkedni a törvényen és megmutatni a törvény valódi értelmét: az embert. Jézus bámulatba ejtett és bámulatba ejt. Magasztos szemlélete arra indít minket, hogy ne adjunk hitelt azoknak a téziseknek, amelyek a világot kicsinyesnek, egoistának, anyagiasnak állítják be.

A rossz nem győzedelmeskedhet a jó felett. Ha a kegyetlenség felzaklat, ha a mindennapos erőszak megijeszt, túl kell lépnünk rajtuk. Túl azon, amit a szemünk láthat, túl azon, amit az érzékeink felfoghatnak. Tovább kell mennünk a szívünk rejtekéig, ahová csak a lélek, az érzések, az egyszerűség és a hit szavai jutnak el.

Agapé.

Jó olvasást.

Jó cselekvést!

GABRIEL CHALITA

a jogfilozófia, a kommunikációs tudományok és szemiotika doktora, író

Bevezetés

Az agapé görög eredetű szó, jelentése isteni szeretet. Isten szeretete gyermekei iránt. Ezenkívül az ebből táplálkozó szeretetet jelenti, amelyet emberek éreznek egymás iránt.

Isten szeretet. A világ és az ember teremtésében szeretete nyilvánul meg.

Ezért teszi Izaiás próféta ezt a nagyon fontos kinyilatkoztatást:

4Mert drága vagy szememben, becses vagy, és én szeretlek téged, azért embereket adok oda helyetted, és népeket az életedért. 5Ne félj, mert én veled vagyok! (Iz 43,4-5b)

A Bibliában szerepel ez a kinyilatkoztatás. Isten szeret minket. Isten számára értékesek vagyunk. Többet érünk, mint bármilyen királyság vagy nép. És ezen nem az embereket kell érteni, akik királyságokat és népeket alkotnak, hanem a hatalmat. Isten gyermekei iránt érzett szeretetének hatalma nagyobb, mint bármilyen más hatalom. Egy nő, egy férfi többet ér, mint a hatalom gyakorlása egy egész királyság felett. Azaz a hatalomnak csak akkor van létjogosultsága, ha a középpontjában az ember áll. A hatalom nem lehet öncélú. Célkitűzése a gondoskodás, a tisztelet, a rászorulókkal való jótékonyság kell hogy legyen.

A szeretet minden dolgok legszebbike, mert a szeretet cselekvés. A szeretet gondoskodás. És Isten szeret minket. És szeretete mindennap békével tölt el minket, ahogy azt a következő vers mondja:

A legszebb nap? A mai

A legkönnyebb dolog? Megharagudni

A legnagyobb akadály? A félelem

A legfőbb hiba? A csüggedés

A rossz forrása? Az önzés

A legjobb szórakozás? A munka

A legnagyobb vereség? A reményvesztés

A legjobb tanítómesterek? A gyerekek

A legalapvetőbb szükséglet? A kommunikáció

A legnagyobb boldogság? Mások hasznára lenni

A legnagyobb misztérium? A halál

A legrosszabb fogyatékosság? A humorérzék hiánya

A legveszélyesebb dolog? A hazugság

A legbántóbb érzelem? A harag

A legszebb pillanat? A megbocsátásé

A legszükségesebb? Az otthon

A leggyorsabb út? Az egyenes

A legkellemesebb érzés? A lelki béke

A leghatékonyabb védelem? A mosoly

A legjobb orvosság? Az optimizmus

A legkielégítőbb dolog? Az elvégzett feladat

A leghatalmasabb erő a világon? A hit

A legfontosabb személyek? A szülők

A legszebb dolog minden közül? A szeretet

Visszatérve Izaiás könyvére, a részletet egy vigasztaló mondat zárja, amely mindazokhoz szól, akik az élet rögös útján gyötrődnek: „Ne félj, mert én veled vagyok!”

A nyugalom Isten adománya. Nem azt jelenti, hogy a problémák megszűnnének létezni. Hanem a szükséges békességet, az időre váltott szeretetet, amelyet a remény jelent számunkra. A fájdalommenet előtt előtűnik a remény. A remény megnyugtat, mert tudjuk, hogy Isten velünk van. És azért van velünk, mert szeret minket.

Az agapé tehát az Isteni Kinyilatkoztatás. Isten teremt, mert szeret. Isten megment, mert szeret. Isten szentesít, mert szeret.

Ebben a könyvben az agapéról fogok írni, Szent János evangéliumának részletei alapján. Nyilvánvalóan a Biblia minden szava ebből a szeretetből táplálkozik és ezt a szeretet táplálja. Az evangéliumi részletek kiválasztása nem a fontosságuk, hanem a szépségük alapján történt, amellyel leírják Isten fiának megtestesülését.

A könyvnek nem célja, hogy teológiai igényű magyarázattal szolgáljon Szent János evangéliumához, mint ahogy Szent Ágoston Beszédek Szent János evangéliumáról című, páratlan gazdagságú, évszázadok óta érvényes műve ezt tette. Ez a könyv prédikációs szándékkal íródott. Olyan párbeszéd, amelyet papi mivoltomban folytatok híveimmel. Papi hivatásom Isten szolgálata. Az eucharisztiákon, rádióműsorokban, a betegeknél tett látogatásaimon, a szentségek kiszolgáltatásakor mindig az az alázatos cél vezérel, hogy segítsek az embereknek megérteni az agapét, Isten szeretetét, amely értelmet ad az életünknek.

Választhattam volna Szent Máté, Szent Márk vagy Szent Lukács evangéliumát. Választhattam volna bármely más írást az Ó- vagy az Újszövetségből. És ha már Szent Jánosra esett a választásom, idézhettem volna gyönyörű leveleiből. Az isteni sugallatot, amely képes olyan gyöngyszemeket megosztani velünk, mint ami Szent János Első levelének 4. fejezetében szerepel:

7Szeretteim! Szeressük egymást, mert a szeretet Istentől van. Mindaz, aki szeret, Istentől született, és ismeri Istent. 8Aki nem szeret, nem ismeri Istent, mert Isten a szeretet. 9Isten szeretete abban nyilvánult meg irántunk, hogy egyszülött Fiát küldte a világra, hogy általa éljünk. 10Ebben áll a szeretet. Nem mintha mi szerettük volna Istent, hanem mert ő szeretett minket, és elküldte Fiát engesztelésül bűneinkért. 11Szeretteim! Ha Isten így szeretett minket, nekünk is szeretnünk kell egymást! 12Istent soha nem látta senki. Ha szeretjük egymást, Isten bennünk marad, és szeretete tökéletes bennünk. 13Abból ismerjük meg, hogy benne maradunk, és ő mibennünk, hogy a Lelkéből adott nekünk. 14Mi pedig láttuk, és tanúságot teszünk arról, hogy az Atya elküldte Fiát, mint a világ üdvözítőjét. 15Aki vallja, hogy „Jézus az Isten Fia”, abban Isten benne marad, és ő Istenben. 16Mi, akik hittünk, megismertük a szeretetet, amellyel Isten szeret bennünket. Szeretet az Isten; aki a szeretetben marad, Istenben marad, és Isten őbenne. 17Isten szeretete azzal lesz teljes bennünk, hogy az ítélet napján is lesz bizalmunk. Mert amilyen ő, olyanok vagyunk mi is ezen a világon. 18A szeretetben nincs félelem. A tökéletes szeretet kizárja a félelmet, mert a félelem gyötrelemmel jár. Aki pedig fél, nem tökéletes a szeretetben. 19Szeressünk tehát, mert Isten előbb szeretett minket. 20Ha valaki azt mondja: „Szeretem Istent”, és a testvérét gyűlöli, az hazug. Mert aki nem szereti testvérét, akit lát, nem szeretheti Istent, akit nem lát. 21Az a parancsunk tőle, hogy aki szereti Istent, szeresse a testvérét is.

Isten szeretete és testvéreink szeretete. Micsoda kinyilatkoztatás! Hogyan szerethetnénk Istent, akit nem látunk, ha képtelenek vagyunk szeretni testvérünket, akit látunk, akivel együtt élünk? Keresnünk sem kell az indokokat, hogy meglássuk mások hibáit és tökéletlenségét. De éppen ezekkel a hibákkal és tökéletlenséggel szemben nyilvánul meg az agapé, az elvárások és feltételek nélküli, ingyenes szeretet bizonyítékaként. Megértő szeretet. Ezt tanítja nekünk Teréz anya. Minden nap egy újabb nap a szolgálatra és a testvérünkről való gondoskodásra. Ez a keresztényi indíttatás, amely arra vezet minket, hogy megvalósítsuk szeretetünket embertársaink iránt.

A szentatya, XVI. Benedek pápa legutóbbi enciklikájának témája „az ember teljes értékű fejlődése a szeretetben és az igazságban”. Caritas in veritate. A pápa a teljes emberről és minden emberről való gondoskodásról beszél. Rögtön a bevezetésben elmagyarázza, mi a szeretet jelentése az egyház és a világ számára. Ez a személyes és társadalmi cselekvés.

Minden ember érzékeli magában a belső késztetést a hiteles szeretetre: a szeretet és az igazság soha nem válik el teljességgel egymástól, mert mindkettő olyan meghívás, amelyet Isten helyezett minden ember szívébe és elméjébe. Jézus Krisztus a szeretet és az igazság keresését megtisztítja és megszabadítja emberi gyengeségeinktől, és a maga teljességében feltárja előttünk kezdeményező szeretetének teljességét, egy olyan valódi élet tervét, amelyet Isten készített számunkra. A szeretet az igazságban – ez lesz Krisztusban Isten személyének arcképévé, meghívássá, hogy szeressük testvéreinket Isten tervének igazságában. Az igazság ugyanis ő maga (lásd Ján 14,6).

A szeretet az egyház társadalmi tanításának királyi útja. Mindazokat a felelősségeket és feladatokat, amelyeket ez a tanítás körvonalaz, a szeretet járja át, amely Jézus tanítása szerint a Törvény foglalata. A szeretet jelenti az Istennel és az embertárssal való személyes viszony valódi tartalmát; ez a vezérelve nem csupán a szűkebb körű viszonyainknak, a baráti, a családi és kisközösségi kapcsolatoknak, hanem a tágabb körű viszonyoknak, a társadalmi, gazdasági és politikai kapcsolatoknak is. Az evangélium tanítása nyomán az egyház számára a szeretet minden, mivel, amint Szent János tanítja, és ahogy első enciklikámban említettem: „Az Isten szeretet” (Deus caritas est). Minden Isten szeretetéből származik, minden a szeretet által ölt formát, minden a szeretet felé irányul. A szeretet Isten legnagyobb ajándéka, amelyet ő adott az embereknek, a szeretet az ő ígérete és a mi reménységünk.{2}

Az agapé a szeretetben nyilvánul meg. A számtalan betegnek, akiket Teréz anya ápolt, nem állt módjában, hogy viszonozzák a jó cselekedeteit. Azoknak a gyerekeknek a többsége, akiket doktor Zilda Arns a Pastoral do Menorban{3} folytatott apostoli küldetésekor gyógyított, soha nem tudta meg, ki volt ez a rendkívüli asszony. De ő nem is a viszonzás reményében cselekedett. Szent Ferenc, aki a Szegénység jegyese, az egyszerűség szentje, a szeretetet hagyta örökül ránk. Azt tanította, hogy akkor kap az ember, ha ad, arra kérte Istent, hogy szeretetet vihessen oda, ahol a gyűlölet uralkodik. Mi a jutalma annak, aki a szeretetet gyakorolja? Sokkal több, mint képzelnénk. Erről fogunk elmélkedni a következő írásokban.

Szent János evangéliumának keletkezése eltér Szent Máté, Szent Márk és Szent Lukács úgynevezett szinoptikus evangéliumaitól. Jánost a szeretett tanítványnak hívták. Csakúgy, mint a többi evangéliumot, Szent Jánosét is a szájhagyomány alapján írták le. Végső összeállítását egy tanítványa készítette el, Kr. u. 100 körül. De az egyéniség, amely áthatja, teljes egészében Jánosé: ahogyan a csodákat látja, a szeretetről beszél, végigkíséri a mester cselekedeteit.

Irodalmi szerkezete gyönyörű szép. A szöveg megkapó finomsággal ábrázolja Jézus életének minden egyes pillanatát. A jelek, szimbólumok áthatják az írásokat. Jézus a Jó Pásztor. Jézus a világ világossága. Jézus a szeretet kinyilatkoztatása.

Segítsen nekünk ez a könyv megérteni Isten szeretetét, és sarkalljon minket a szeretetre. Visszatérve Szent János leveléhez:

20Ha valaki azt mondja: „Szeretem Istent”, és a testvérét gyűlöli, az hazug. Mert aki nem szereti testvérét, akit lát, nem szeretheti Istent, akit nem lát. 21Az a parancsunk tőle, hogy aki szereti Istent, szeresse a testvérét is.

Ismerjük meg a könyv segítségével egy kicsit jobban Jézus életének néhány momentumát, és ösztönözzön minket arra, hogy egyre többet olvassuk Isten Igéjét! A Biblia egy levél, amelyet Isten küldött nekünk. És amikor szeretünk és szeretnek, mindig jó újra és újra elolvasni a levelet, amelyet kaptunk.

A Biblia az agapé. A papírra vetett szeretet, amelyet meg kell tapasztalnunk.

Áldásommal,

MARCELO ROSSI ATYA

[1]

Az isteni ige

Evangélium János szerint

1. fejezet

1Kezdetben volt az Ige, és az Ige Istennél volt, és Isten volt az Ige. 2Ő volt kezdetben Istennél. 3Minden általa lett, és nála nélkül semmi sem lett, ami lett. 4Benne élet volt, és az élet volt az emberek világossága. 5A világosság a sötétségben világít, de a sötétség azt nem fogta föl. 6Volt egy ember, akit Isten küldött, János volt a neve. 7Tanúskodni jött, hogy tanúskodjék a világosságról, s mindenki higgyen általa. 8Nem ő volt a világosság, csak tanúságot kellett tennie a világosságról. 9Az igazi világosság, aki minden embert megvilágosít, a világba jött. 10A világban volt, a világ őáltala lett, de a világ nem ismerte fel őt. 11A tulajdonába jött, övéi azonban nem fogadták be. 12Mindazoknak azonban, akik befogadták, hatalmat adott, hogy Isten gyermekei legyenek; azoknak, akik hisznek az ő nevében, 13akik nem a vérből, sem a test ösztönéből, sem a férfi akaratából, hanem Istenből születtek. 14Az Ige testté lett, és köztünk lakott, és mi láttuk az ő dicsőségét, mint az Atya egyszülöttének dicsőségét, aki telve volt kegyelemmel és igazsággal. 15János tanúságot tesz róla, és hirdeti: »Ő az, akiről ezt mondtam: Aki utánam jön, megelőz engem, mert előbb volt, mint én.« 16Mi mindnyájan az ő teljességéből kaptunk kegyelmet kegyelemre halmozva. 17Mert a törvényt Mózes által kaptuk, a kegyelem és az igazság pedig Jézus Krisztus által valósult meg. 18Istent soha senki nem látta: az egyszülött Isten, aki az Atya kebelén van, ő nyilatkoztatta ki.

János evangéliumának kezdő sorai meglehetősen költői módon szólnak a teremtésről és a megváltás misztériumáról.

A Szentírás szerint a világon mindent Isten teremtett. Nem meséli el, miként történt a teremtés. Nem mondja el, hogy valamilyen állatból fejlődtünk-e, volt-e ősrobbanás vagy tökéletesedett-e a járásunk a különböző korszakokban. A szöveg lényege, hogy a világon mindent Isten teremtett. Szól a megváltásról is. Isten Fia, az Ige testté lett és köztünk lakott. És ez azért történt, hogy megérthessük a szeretetet, és azt, hogyan kell szeretni. A főnevet és az igét. A fogalmat és a cselekedetet!

És beszél Keresztelő Szent Jánosról, az előhírnökről. János egy csoda folytán született Zakariás pap és Názáreti Mária unokanővére, Erzsébet fiaként. Születésének örömhírét Gábriel arkangyal hozta. A házaspár élemedett korú volt, és Erzsébetet meddőnek tartották. Nem volt gyermekük. János a pusztába kiáltott szó volt. Aszkétaként élt. Javak és anyagi gondok nélkül. A Jordán folyóban keresztelt. Ő keresztelte meg magát Jézust is.

A szöveg Mózesről is szól. A Biblia szerint Mózes volt a próféta, a szabadító, akinek Isten szemtől szemben megjelent. Mózes nevének jelentése ’vízből kimentett’. Túlélése csoda volt. Megmenekült attól a haláltól, amelyre a betolakodónak tekintett nép sokasodásától tartó fáraó ítélt minden héber származású fiúgyermeket Egyiptomban. Mózest gyékénykosárba tették, és a fáraó lánya találta meg.

Mózest arra választották ki, hogy megszabadítsa népét és átvezesse őket a sivatagon. Többszöri elutasítás és a népét sújtó csapások után a fáraó elengedte a zsidókat. Azután megbánta, de ekkor a zsidó nép már a Vörös-tengernél volt. Mózesnek sikerül átkelnie a Vörös-tengeren, és kivezetnie Isten népét. Megkapja a tízparancsolatot, óva inti a népet a bálványimádástól, és fáradhatatlanul vándorol az Ígéret Földjéig. De meghal, mielőtt az új földre léphetne. A küldetését folytató kiválasztott Józsua lett.

Szent János evangéliuma arról a fényről is beszél, amely azért van, hogy megvilágítsa a világot.

Erről elmélkedjünk, kedves testvéreim.

A világosság témája a Szentírás egészében megtalálható. A világ és az ember teremtése a világosság diadala a sötétség felett. Szent Pál kinyilvánítja, hogy a keresztények a Világosság Fiai.

Mit jelent a Világosság Fiának lenni?

Azok a dolgok jelentik a sötétséget, amelyek azért nem látszanak vagy nem láthatók, mert szégyent keltenek. Az erőszak, a korrupció, a hazugság, a bűn visszavet minket a sötétségbe. Egy férj, aki veri a feleségét vagy elárulja kapcsolatukat, eltitkolja szégyenletes cselekedetét. A fiának hazudó apa vagy az apjának hazudó fiú nem akar lelepleződni. A rossz orvos, a hazug ügyvéd, a tisztességtelen politikus, a részeg autóvezető, valamiképpen mindannyian a sötétségben élnek. A fény leleplez. Ha egy ház piszkos, de a villany le van kapcsolva, az emberek nem veszik észre a gondatlanságot, a tisztaság hiányát. Ám amikor felkapcsolják a villanyt, a piszok elkezdi zavarni őket.

Krisztus a Világosság Fia. És a keresztények hivatása követni Krisztust. Ennélfogva mindannyian arra vagyunk hivatva, hogy a Világosság Fiai legyünk.

Aki a sötétségben él, fél a világosságtól. Aki néhány napot egy sötét szobában tölt el, összehúzott függönyök mögött, az úgy érzi, megvakul az első fénysugár megjelenésekor, annyira bántó a világosság. Hozzá kell szokni a fényhez, hogy a szemek valóban megláthassák az addig rejtett tájat.

A sötétség bűnbe visz. Nem az elkövetett hibáinkra gondolok. A hibák az élet részei. A sötétség viszont azoknak a bűnöknek a része, amelyekhez ragaszkodunk. Annyi könnyen leleplezhető bűn van, de konokságunk és meghasonlásunk megakadályozza, hogy új életet kezdjünk. És újra és újra elkövetjük ugyanazokat a bűnöket. Nyilvánvalóan vannak olyan betegségek, amelyek egy életet beszennyeznek. Jól tudom, hány testvérünk rabja az alkoholnak, és hiába próbál szabadulni, képtelen. Ne ítélkezzünk. Sokan azzal vádolják ezeket a testvéreinket, hogy semmirekellők, felelőtlenek, gyengék. Az alkoholizmus betegség. Az illegális kábítószer-fogyasztók szintén egy pokolban élnek. A rossz szokás, a rabszolgaság poklában. Éppen ezért olyan fontos a megelőzés. Amikor pedig a probléma felüti a fejét, türelemre, kitartásra és szeretetre van szükség. Egy gyermek sem a verés, sem a kiközösítés hatására nem fog leszokni a kábítószerről. Amikor a bűn már megfertőzte egy fiatal életét, még több gondoskodásra, még több szeretetre van szükség, hogy új élet kezdődhessen. Egy fényben úszó élet.

A fény az újjászületés. A tájat csak a fényben csodálhatjuk. Ha nem homályosítja el látásunkat a piszok.

Nagyon szeretem annak a két családnak a történetét, amelyek egymással szemben éltek. Az egyik férj minden egyes alkalommal, amikor hazatért, a feleségét az ablakban találta, amint a szomszédban kiteregetett szennyes ruhákat nézi. Az asszony fel volt háborodva. Nem értette, miért nem képes a szomszédasszonya először rendesen kimosni, és aztán kiteregetni őket. Mindezt türelmetlenül, és azzal a szent meggyőződéssel ismételgette, hogy a szomszédasszony rendetlen és koszos. Egy idő után a férj belefáradt a felesége állandó panaszáradatába, és egy egyszerű és világos javaslattal állt elő. Azt mondta a feleségének, hogy pucolja meg a szoba igencsak koszos ablakát, és akkor majd meglátja, hogy nem a szomszédasszony ruhái szennyesek.

Egyszerű, de mély értelmű tanítást fogalmaz meg a történet. Nem a szomszédasszonynak voltak gondjai a tisztasággal. Nagyon könnyű a mások bűnei felett ítélkezni. A probléma mindig a másikkal van. A Világosság Fiának lenni annyit jelent, hogy világosságot hozunk az életünkbe, hogy megoldjuk a problémáinkat. De ehhez el kell ismernünk a létezésüket. A történetben az asszony nem is gondolta, hogy az ő ablaka lehet koszos. És ez nagyon fontos kérdés. Ha nem látom a saját problémáimat, akkor biztosan nem tudom megoldani őket. Az első lépés a felemelkedés irányába az, ha észrevesszük, elbuktunk.

Jézus a világba jött, az övéi miatt jött, de azok nem ismerték fel. Hiányzott belőlük a világosság. Az agapé a fény. A világosság, amely eloszlatja a sötétséget. A fény, amely mindent beragyog, és meleget ad.

Ima

Uram,

A Világosság Fia szeretnék lenni.

El akarom hozni a világba a Te világosságodat.

Uram,

Tudom, hogy gyakran a sötétségben élek.

A bűn emésztett, és én hozzászoktam a sötétséghez.

Hűtlen voltam.

Megfeledkeztem a szeretetről, miközben olyan örömöket hajhásztam, amelyek

nem tettek boldoggá.

Vétkeztem, Uram.

De ma a bocsánatodat kérem.

Ma itt vagyok, kinyitom az ablakot, és beengedem a Te világosságodat.

Hogy a Te fényességed elárasszon, eloszlassa az élettől való félelmemet és az örömhír hirdetőjévé tegyen.

A Te szeretetedet akarom hirdetni, még ha a pusztában lennék is.

Ez a küldetésem, és ezért imádkozom most Hozzád.

Tégy velem szándékod szerint.

Szeretlek, Uram.

A Te fiad vagyok.

A Világosság Fia vagyok!

Ámen.

{1} Fundação Estadual para o Bem Estar do Menor: São Paulo szövetségi állam gyermek- és ifjúságvédelmi szervezete volt, amely a 12 és 21 év közötti gyermek- és fiatalkorú bűnelkövetők javító-nevelésével, gondozásával foglalkozott. 2006 után a Fundação Centro de Atendimento Socioeducativo ao Adolescente (CASA) váltotta fel. – A fordító megjegyzése.

{2} Dér Katalin és Horváth Pál fordítása.

{3} Pastoral do Menor: 1977-ben, São Paulóban alapított katolikus szervezet, amelyet a szegénységben élő, veszélyeztetett gyermekek és kiskorúak védelmére és az életkörülményeik, életkilátásaik javítására hoztak létre. – A fordító megjegyzése.