Kommentár

a Büntető

Törvénykönyvhöz

Kommentár a Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. törvényhez

Szerkesztette

Karsai Krisztina

CompLex Kiadó • Budapest, 2013

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2013

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@complex.hu

www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Csizner Ildikó

Felelős szerkesztő: Kovácsné Ronga Éva

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

ISBN 978 963 295 326 7

Termékkód: YEB1369

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a műbővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sok szorosítható.

Szerkesztette

Karsai Krisztina

Szerzők

Hegedűs István

XVII. Fejezet

Juhász Zsuzsanna

VII–XI. Fejezet

Karsai Krisztina

I–II., IV–VI., XV–XVI., XXXVIII–XLIII. Fejezet

Katona Tibor

XXXIV. Fejezet

Mezőlaki Erik

XXIII., XXV–XXXIII. Fejezet

Szomora Zsolt

III., XVIII–XXI., XXXV–XXXVII. Fejezet és Záró Rész

Törő Sándor

XII–XIV., XXII., XXIV., XLIV–XLV. Fejezet

Kézirat lezárva: 2013. július 15.

© dr. Hegedűs István, dr. Juhász Zsuzsanna, dr. Karsai Krisztina, dr. Katona Tibor, dr. Mezőlaki Erik, dr. Szomora Zsolt, dr. Törő Sándor, Budapest, 2013

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2013

A CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

RÖVIDÍTÉSEK JEGYZÉKE

Adatvagyontv.

a nemzeti adatvagyon körébe tartozó állami nyilvántartások fokozottabb védelméről szóló 2010. évi CLVII. törvény

Áht.

az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény

Alaptörvény

Magyarország Alaptörvénye

ÁSZtv.

az Állami Számvevőszékről szóló 2011. évi LXVI. törvény

Ávtv.

az állatok védeleméről és kíméletéről szóló 1998. évi XXVIII. törvény

Be.

a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény

Btk.

a Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. törvény

Btké.

a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1979. évi 5. törvényerejű rendelet

Bv. szabályzat

a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet

Bv. tvr.

a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet

Csjt.

a házasságról, a családról és a gyámságról szóló 1952. évi IV. törvény

Csődtv.

a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény

Ejtv.

az egyesülési jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil szervezetek működéséről és támogatásáról szóló 2011. évi CLXXV. törvény

Eütv.

az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény

EVA

az egyszerűsített vállalkozói adóról szóló 2002. évi XLIII. törvény

Fegyverrendelet

a fegyverekről és lőszerekről szóló 253/2004. (VIII. 31.) Korm. rendelet

Fegyvertörvény

a lőfegyverekről és lőszerekről szóló 2004. évi XXIV. törvény

Gt.

a gazdasági társaságokról szóló 2006. évi IV. törvény

Gyer.

a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet

Gyt.

a gyülekezési jogról szóló 1989. évi III. törvény

Gyvt.

a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény

Hhtv.

a halászatról és a horgászatról szóló 1997. évi XLI. törvény

Hjt.

a honvédek jogállásáról szóló 2012. évi CCV. törvény

Hpt.

a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szó 1996. évi CXII. törvény

Hszt.

a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény

Httv.

a haditechnikai termékek gyártásának és a haditechnikai szolgáltatások nyújtásának engedélyezéséről szóló 2005. évi CIX. törvény

Hvt.

a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi CXIII. törvény

Infotv.

az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény

Isztambuli Egyezmény

Európa Tanács 2011. évi egyezménye a nők elleni erőszak, illetve a párkapcsolati erőszak minden formája elleni hatékony fellépésről

Jöt.

a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. évi CXXVII. törvény

Kat. tv.

a katasztrófavédelemről és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CXXVIII. törvény

Ket.

a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény

korábbi Btk.

a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény

Kövtv.

a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény

KRESZ

a közúti közlekedés szabályairól szóló 1/1975. (II. 5.) KPM–BM együttes rendelet

Kvt.

a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény

Mavtv.

a minősített adat védelméről szóló 2009. évi CLV. törvény

Medicrime Egyezmény

Az Európa Tanácsnak az egészségügyi termékek hamisításáról és más hasonló bűncselekményekről – ideértve a közegészség veszélyeztetését is – szóló egyezménye

Mt.

a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény

Nbj.

a nemzetközi bűnügyi jogsegélyről szóló 1996. évi XXXVIII. törvény

Nbr. tv.

a népbíráskodás tárgyában kibocsátott kormányrendeletek törvényerőre emeléséről szóló 1945. évi VII. törvény

Nbsztv.

a nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi CXXV. törvény

Ogytv.

az Országgyűlésről szóló 2012. évi XXXVI. törvény

Pmt.

a pénzmosás és terrorizmus finanszírozása megelőzéséről és megakadályozásáról szóló 2007. évi CXXXVI. törvény

Pp.

a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény

Ptk.

a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény

Rtv.

a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény

Schengeni Végrehajtási Egyezmény

Egyezmény a Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról

Sporttv.

a sportról szóló 2004. évi I. törvény

Statútum

Nemzetközi Büntetőbíróság Statútuma (Rome Statute of of the International Criminal Court, Done at Rome on 17 July 1988, in force on 1 July 2002, United Nations, Treaty Series, vol. 2187, No. 38544)

Szabs. tv.

a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvény

számviteli törvény

a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény

Szja. tv.

a személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII. törvény

Szolgálati Szabályzat

a Magyar Honvédség Szolgálati Szabályzatának kiadásáról szóló 24/2005. (VI. 30.) HM rendelet

Tpt.

a tőkepiacról szóló 2001. évi CXX. törvény

Tpvt.

a tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény

Tvt.

a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény

új Ptk.

a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény

Ütv.

az ügyvédekről szóló 1998. évi XI. törvény

Vht.

a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény

Ve.

a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény

Vtv.

a vad védelméről, a vadgazdálkodásról, valamint a vadászatról szóló 1996. évi LV. törvény

ELŐSZÓ

2013. július 1-jén új Büntető Törvénykönyv lépett hatályba Magyarországon, felváltva az 1978. évi IV. törvényt, amely kisebb-nagyobb módosításokkal majdnem 34 évig volt hatályban. A régi törvény hatályának ideje alatt Magyarországon a szocialista büntetőjogot felváltotta a demokratikus, jogállami alapokból építkező alkotmányos büntetőjog úgy, hogy a törvény szerkezete és normaszövege sok helyütt lényegében változatlan maradt. A törvényt körülvevő mögöttes jogszabályi környezet is jelentős változáson ment keresztül, nem utolsósorban pedig teljesen új alkotmány is született Magyarországon. Ennek ellenére (vagy ezzel együtt) a büntetőjog tudománya és a büntető joggyakorlat szervesen fejlődött, a jogállami értékek a régi Btk. módosításain, a jogértelmezésen és az alkotmányos joggyakorlaton keresztül részévé váltak a büntetőjogi alrendszernek is.

A 2012. évi C. törvény a büntetőjogi tilalmakat (a bűncselekmények rendszerét) makroszinten teljesen újraszabályozza, a korábban ismert fejezet és cím szerinti elrendezéssel szakít és az elkülöníthető jogtárgyak alapján alakítja ki a korábbinál kisebb fejezeteket. Így például a gazdasági bűncselekmények öt, a vagyon elleniek három fejezetben kerültek elhelyezésre.

Ennek következtében jóval több fejezet van, de a fejezetek – éppen a szoros jogtárgyi megközelítés miatt – egymáshoz képest nem tekinthetők arányos szerkezeti egységeknek, a fejezetekben elhelyezett bűncselekmények száma 1–2 is lehet (XL. Fejezet Pénzmosás), vagy akár 14 (XXXIV. Fejezet A közigazgatás rendje elleni bűncselekmények) is. A fejezetek egymást követő sorrendje is változott, úgy tűnik, a jogalkotó a jogtárgyak fontosságához, alapjogi rangjához mérten igyekezett valamifajta sorrendet kialakítani. Megemlítendő még az értelmező rendelkezések újrastrukturálása is: a jogalkotó a kódex végén helyezte el az egész Btk.-ra vonatkozó definíciókat, illetve – ahol szükséges volt – az egyes bűncselekmények törvényi tényállásához csatolta a legáldefiníciókat.

Mezoszintű megközelítésben az állapítható meg, hogy a korábbi törvényben definiált és büntetni rendelt cselekmények jelentős része éppúgy büntetendő az új kódexben is, azonban vannak bűncselekmények, amelyek fejezeti átsorolást kaptak (a jogtárgyközpontú szemlélet szerint tehát a korábbi másodlagos jogtárgy került kiemelésre).

Valódi újraszabályozást lényegében csak a nemi erkölcs elleni bűncselekmények kaptak, egyéb jogtárgyakat érintően pedig új bűncselekményből kevés akad az új kódexben.

Mikroszinten is kimondható, hogy a törvényi tényállások jelentős része – szerencsére – változatlanul maradt, ugyanolyan büntetendőségi tartalmat és felelősségi határokat hordoznak, mint korábban – legalábbis, ami a tényállási elemeket illeti. Megjegyzendő természetesen, hogy az általános részi változásokra is figyelemmel az előbbi állítás relativizálódhat (például a büntetendőségi életkor bizonyos esetekbeni leszállításával, a szankciók szigorításával stb.). Mindenesetre emiatt a változtatás nélküli tényállások alkalmazása és értelmezése a korábbi Btk.-hoz kialakult értelmezési mátrixban lényegében az eddig már járt úton tovább fejlődhet, az új Btk. hatálybalépése nem fog törést okozni vagy jelentős változást hozni. Vannak ugyanakkor tényállások, amelyekben változtatásokat eszközölt a jogalkotó. Több bűncselekményben megjelent egy-két új minősített eset, ami mindenképpen túlmutat a pontosításon és egyértelműen kriminalizációt testesít meg. A többi változás prima facie kicsinek és kevéskének tűnik (pl. „letisztázott” elkövetési magatartások stb.). A jogalkotó is megfogalmazza indokolásában, hogy a – korábbi Btk.-hoz képesti – módosításokat az egyszerűsítés és a pontosítás elve vezérelte. Ugyanakkor az alapos elemzés a legtöbb esetben – sajnos – mást mutat. Sőt, az elemzés azzal a tanulsággal szolgált, hogy minimálisnak szánt szövegváltoztatás is lényeges módosulásokhoz, adott esetben – egyébként nem kívánt – problémákhoz vezethet.

Jelen kommentár arra törekszik, hogy a teljesség igényével mutassa be és magyarázza a hatályos Btk. szövegét, annak lehetséges értelmezési eredményeit felkínálva. Értékeli és értékesíti a joggyakorlat eddigi vívmányait és állást foglal a kialakult joggyakorlat vagy értelmezési mátrix fenntarthatóságáról vagy annak változtatási szükségletéről. A kommentár kimutatja azokat a gyenge pontokat is, amelyek a jogalkalmazónak az új törvény alkalmazása során nehézséget fognak okozni, így segítve hozzá a gyakorlatot az egységes értelmezések kialakítására és adott esetben az erre irányuló eljárások kezdeményezésére.

A kommentár szerzői csapata elméleti és gyakorló szakemberekből áll: elméleti büntetőjogászok, ügyészek és bírák írták a kötet szócikkeit, a kompakt feldolgozás a gyakorlati és az elméleti problémákra is fókuszál, és azok megoldását is kínálja.

Az új Btk. hatálybalépése főszabály szerint a jelenleg folyó büntetőeljárásokat nem érinti, így annak teljes alkalmazására még éveket kell várni. Ugyanakkor a teljesen új normaszöveg a visszaható hatályú alkalmazás kivételes lehetősége miatt mégis azt a kötelezettséget rója a jogalkalmazókra, hogy a folyamatban levő büntetőeljárásokban is nagy gondossággal vizsgálják meg az új Btk. által teremtett joghelyzetet, hiszen enyhébb elbírálás vagy dekriminalizáció esetén ezekben az eljárásokban is az új törvényt kell alkalmazni. A kommentár – figyelemmel ennek jelentőségére – kimutatja a normaszöveg (és az eddigi ítélkezési gyakorlat) alapján azokat az eseteket, amelyekben az új Btk. visszaható hatályú alkalmazása szükséges lehet. Ezzel a tartalommal egyedülálló a jelen kommentár a hazai szakkönyv piacon.

2013. július

Karsai Krisztina

2012. ÉVI C. TÖRVÉNY A BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL

Preambulum

Az Országgyűlés

az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogainak, továbbá az ország függetlenségének, területi épségének, gazdaságának, valamint a nemzeti vagyonnak a védelme érdekében,

Magyarország nemzetközi jogi és európai uniós kötelezettségeinek figyelembe vételével,

az állam kizárólagos büntető hatalmának érvényesítése céljából

a következő törvényt alkotja:

Szemben a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvénnyel (a továbbiakban: korábbi Btk.), az „új” Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. törvény (a továbbiakban: Btk.) tartalmaz preambulumot, amelynek a büntetőjogi kódex esetében elsősorban szimbolikus jelentősége van. Míg a korábbi törvénynek az 1. §-a még a szocialista büntetőjog és így a büntetőtörvény célját határozta meg, a jelen preambulum három elvi tételt fogalmaz meg (védendő jogi tárgyak legátfogóbb kategóriáinak felsorolása, a külső kötelezettségek elismerése a büntetőjog területén is és a kizárólagos büntetőhatalom eszméjének megerősítése). A jogszabályszerkesztésről szóló 61/2009. (XII. 14.) IRM rendelet 51. §-a értelmében a társadalmi, politikai szempontból újszerű, jelentős törvényben alkalmazható preambulum, amelyben olyan elvi, elméleti tételt lehet rögzíteni, amelyet a normatív tartalom hiánya miatt nem lehet elhelyezni a törvény szövegében.

Kapcsolódó jogszabályok

61/2009. (XII. 14.) IRM rendelet a jogszabályszerkesztésről 51. §

ÁLTALÁNOS RÉSZ

I. Fejezet

ALAPVETŐ RENDELKEZÉSEK

A törvényesség elve

1. § (1) Az elkövető büntetőjogi felelősségét csak olyan cselekmény miatt lehet megállapítani, amelyet – a nemzetközi jog általánosan elismert szabályai alapján büntetendő cselekmények kivételével – törvény az elkövetés idején büntetni rendelt.

(2) Bűncselekmény elkövetése miatt nem lehet olyan büntetést kiszabni vagy intézkedést alkalmazni, amelyről törvény az elkövetés – vagy a 2. § (2) bekezdés alkalmazása esetén az elbírálás – idején nem rendelkezett.

1. Az elv általános jelentése

A törvényesség elve az egyik legfontosabb büntetőjogi alapelv, Magyarország Alaptörvénye (a továbbiakban: Alaptörvény) XXVIII. cikkének (4) bekezdése („senki nem nyilvánítható bűnösnek, és nem sújtható büntetéssel olyan cselekmény miatt, amely az elkövetés idején a magyar jog vagy – nemzetközi szerződés, illetve az Európai Unió jogi aktusa által meghatározott körben – más állam joga szerint nem volt bűncselekmény”) is tartalmazza. Az Alaptörvény szerinti szöveghez képest a Btk.-beli megfogalmazása adja meg az elv valódi – a mai jogállamokban is elismert – tartalmát, így a nullum crimen sine lege („nincsen bűncselekmény törvény nélkül”) és a nulla poena sine lege („nincs büntetés törvény nélkül”) elvek együttes érvényesülésének követelményét. Az alaptörvényi rendelkezés szövegszerűen nem terjed ki a büntetések törvényben rögzítettségének követelményére. Ettől függetlenül nagy adósságot törlesztett a jogalkotó, amikor a törvényesség elvét kifejezetten törvénybe foglalta a magyar Btk.-ban (is).

2. Emberi jogi vonatkozások

Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 49. cikke rendelkezik a törvényesség elvéről, ennek értelmében senkit sem szabad elítélni olyan cselekményért vagy mulasztásért, amely az elkövetése idején a hazai vagy a nemzetközi jog alapján nem volt bűncselekmény. Ugyancsak nem lehet a bűncselekmény elkövetése idején alkalmazható büntetésnél súlyosabb büntetést kiszabni. Ha valamely bűncselekmény elkövetése után a törvény enyhébb büntetés kiszabását rendeli, az enyhébb büntetést kell alkalmazni [Btk. 1. § (1) bek.]. A Btk. 1. § (2) bekezdés szerint a cikk nem zárja ki valamely személy bíróság elé állítását és megbüntetését olyan cselekményért vagy mulasztásért, amely elkövetése idején a nemzetek közössége által elismert általános elvek szerint bűncselekmény volt.

Az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, 1950. november 4-én kelt Egyezmény és az ahhoz tartozó nyolc kiegészítő jegyzőkönyv kihirdetéséről szóló 1993. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Emberi Jogok Európai Egyezménye) ugyancsak rögzíti a 7. cikkben a törvényesség elvét, miszerint senkit sem szabad elítélni olyan cselekményért vagy mulasztásért, amely elkövetése idején a hazai vagy nemzetközi jog alapján nem volt bűncselekmény. Ugyancsak nem lehet a bűncselekmény elkövetése idején alkalmazható büntetésnél súlyosabb büntetést kiszabni. Ez a cikk nem zárja ki valamely személy bíróság elé állítását és megbüntetését olyan cselekmény vagy mulasztás miatt, amely elkövetése idején a civilizált nemzetek által elismert általános jogelvek szerint bűncselekmény volt.

3. A törvény fogalma

A Btk. 1. § (1) bekezdés szerinti nullum crimen sine lege elv a bűncselekménnyé nyilvánítás törvénybeli rögzítésének követelményét írja elő. A törvény ebben a vonatkozásban nem csupán a Btk. maga, hanem más törvény is lehet, amennyiben büntetendőségi tartalmat hordoz [vö. a Btk. 4. § (1) bekezdéshez fűzött magyarázattal az „e törvény” kitétel vonatkozásában]. A más állam törvényére ez a rendelkezés csak akkor vonatkozik, ha meghatározott nemzetközi (európai) jogszabályoknak való megfelelésből fakad a másik állam joga szerinti büntetendőség: a nemzetközi szerződések vagy uniós jogi aktusok (rendelet vagy irányelv, illetve korlátozott mértékben kerethatározat) az állam számára büntetendővé nyilvánítási kötelezettséget, vagy akár kifejezett bűncselekményi tényállásokat is tartalmazhatnak. Ha ilyenkor a magyar Btk. szerint mégsem bűncselekmény az adott magatartás, akkor az Alaptörvény és a Btk. rendelkezéseinek egymásra vetítésével a törvény fogalma alá tartozik a külföldi állam törvénye is.

Az írott jogbeli rögzítettségi kötelezettség a Btk. rendelkezés alapján a nemzetközi jog általánosan elismert szabályai alapján büntetendő cselekmények rendelkezése esetében nem áll fenn: a kivételt az Alaptörvény XXVIII. cikkének (5) bekezdése alapítja, amelyet a Btk. rendelkezés is átvesz. Ezt az elvet először egyébként az 53/1993. (X. 13.) AB határozat rögzítette.

4. Tilalmak és követelmények

A törvényesség elvéből több résztilalom és -követelmény is fakad, így az írott büntetőtörvény követelménye és a szigorító szokásjog tilalma (nullum crimen/nulla poena sine lege scripta), a bíró törvényhez kötöttségének követelménye és a szigorító analógia tilalma (nullum crimen/nulla poena sine lege stricta), az elkövetéskori törvény alkalmazásának követelménye és a szigorító visszaható hatály tilalma (nullum crimen/nulla poena sine lege praevia), valamint a pontos törvényi meghatározottság követelménye és a határozatlan büntetőtörvény tilalma (nullum crimen/nulla poena sine lege certa).

A jogbiztonság elvét a túlzottan általánosan megfogalmazott jogszabályok mellett az is sérti, ha a jogalkalmazói döntés jogszabályi kereteit a jogalkotó egyáltalán nem, vagy olyan tágan határozza meg, hogy a jogalkalmazó szinte teljes egészében saját belátása szerint hozhat döntést. Ez ugyanúgy megnyitja az utat a szubjektív, önkényes jogalkalmazás előtt, mint mikor a jogalkotó a normavilágosságot sértő módon alkotja meg az alkalmazandó norma szövegét [109/2008. (IX. 26.) AB határozat].

5. Törvényesség elve a nemzetközi bűnügyi együttműködés körében

Kiemelendő továbbá, hogy az Alkotmánybíróság a 32/2008. (III. 12.) AB határozatában a törvényesség elvének – az akkori joghelyzet alapján kritizálható – további jelentéstartalmat is tulajdonított, amikor kimondta, hogy az elv a bűnüldözésben való nemzetközi együttműködés kialakulásával, a kiadatás/átadás intézményének a megjelenésével, a legújabb korban a nemzetközi büntető törvényszékek megjelenésével más összefüggésekben is jelentkezik. Így a bűnössé nyilvánítást és a büntetéssel sújtást érdemben befolyásoló valamennyi büntető jogszabályra kell vonatkoznia, „ez a garancia akadálya minden olyan magyar közhatalmi cselekvésnek, mely a magyar Alkotmány hatálya alá tartozó személyek büntetőjogi felelősségre vonására irányul anélkül, hogy a felelősségre vonás alapjául szolgáló cselekmény a magyar jog szerint bűncselekmény lenne.” Az új Alaptörvény már idézett rendelkezése vagylagosságot teremt – adott esetben – a külföldi állambeli törvényben rögzített büntetendőség és a magyar Btk. szerinti büntetendőség között, emiatt a megfogalmazott garancia nem érvényesül, ez azonban az elv értelmezésének alkotmánybírósági kiterjesztését nem érinti. Ezzel az elvi – részben kifogásolható – tételnek mond ellent a Kúria, amikor kimondja, hogy a nemzetközi bűnügyi együttműködésről, illetve az Európai Unió tagállamaival folytatott bűnügyi együttműködésről szóló törvények rendelkezései nem tartoznak a büntető anyagi jog szabályai és a feltétlen hatályon kívül helyezést eredményező eljárási szabálysértések fogalmi körébe, ezért az e törvényekben szabályozott specialitás elvének sérelmével lefolytatott büntetőeljárás, még az erre hivatkozás alapossága esetén sem lehet alapja felülvizsgálati eljárás lefolytatásának (EBH2013. B.4).

Kapcsolódó joggyakorlat

4/2013. (II. 21.) AB határozat Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdéséből levezethető a büntetőtörvény tényállásaival szemben megkövetelt határozottság, pontosság és egyértelműség követelménye.

32/2008. (III. 12.) AB határozat A törvényesség elvének kiterjesztése a hagyományos felfogáson („szűk értelemben vett” vagy „történeti” elv) túlmenően a nemzetközi bűnügyi együttműködés jogintézményeire.

11/1992. (III. 5.) AB határozat A nullum crimen sine lege és a nulla poena sine lege elvei a büntetőjogi legalitás alkotmányos elvének részei.

Kapcsolódó európai uniós joggyakorlat

C–303/05. Advocaten voor de Wereld VZW. kontra Leden van de Ministerraad ügy – a törvényesség elve (ami a közösségi jog általános jogelve, a tagállamok közös alkotmányos hagyományainak alapja) nem sérül az európai elfogatóparancsról szóló kerethatározati szabályozásban követett bűncselekményfajták megjelölésével, mivel a kerethatározatnak nem célja a kérdéses bűncselekmények tényállási elemeinek, illetve a kapcsolódó büntetéseknek a harmonizálása.

Kapcsolódó jogszabályok

Emberi Jogok Európai Egyezménye 7. cikk

Kapcsolódó európai uniós jogszabályok

Európai Unió Alapjogi Chartája 49. cikk

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.