BERTÓK LÁSZLÓ

OTT MI VAN?

Versek

MAGVETŐ
BUDAPEST

MAGVETŐ KÖNYVKIADÓ ÉS KERESKEDELMI KFT.
Budapest

© Bertók László, 2014

Felelős szerkesztő: Király Levente
Borító: Pintér József

ISBN 978 96 3143 210 7

elektronikus verzió:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

MENEKÜL,
MAGYARÁZKODIK

Talán csak egy Rembrandt-kép

Egy cilinder, egy petróleumlámpa kicsit kormos
üvegcilindere, az anyja éppen „világot akar
gyújtani”, egyik kezében a cilinder, másikban az
égő gyufaszál. Áll a konyhaasztalnál,
a falra akasztott lámpa előtt. Vár. Vár valamire.
Talán hogy a gyufa lángja nagyobb legyen.
Talán feljebb kellene csavarni a lámpabelet.
Talán kifogyott az olaj a készülékből. Talán
szokatlan zajt hallott az udvarról (a szobából?,
a zsigereiből?), s észrevette, hogy nincs behúzva
a sötétítőfüggöny. Talán mégiscsak
a csikótűzhely vibráló fényében (félhomályában)
lenne biztonságosabb megvacsorázni.
Tél van, gyerekkor, háború. Éppen nem lőnek,
de idegen ország katonái járőröznek az utcán,
s az apjáról hetek óta semmi hír. Az anyján és
rajta kívül a nagyanyja és az öccse tartózkodnak
a konyhában, merednek ugrásra készen
a gyufát tartó kézre. A feszültségből ítélve
pillanatokon belül bekövetkezik… Mi?
Miért blokkol le (itt) az emlékezete?
Miért nem hisz a képzeletének?
Talán csak egy ismeretlen, cím nélküli
(hamisított?) Rembrandt-kép („Tanulmány az
Éjjeli őrjárathoz”?) lóg a falon… Hol?
Hatvankét éve? Háromszázhatvan éve már?

Helybenhagyja az ítéletet

Arra döbben rá, hogy egyre inkább
magával beszél meg mindent,
ráadásul nem csak az elején, amikor
eszébe jut, vagy a vége felé, amikor
döntenie kell, hanem egyáltalán.
Mintha nem volna kivel, mert mindenki,
aki arra a hullámhosszra volt
beállítódva, meghalt, messze van, nincs,
„idegenekkel” meg képtelen ugyanolyan
kapcsolatra. Mintha belenyugodott volna,
hogy ami (ha akarja, ha nem) úgyszólván
folyamatosan és könyörtelenül
foglalkoztatja, egyre kevésbé tartozik
másra, még ha akad is, akiben ugyanúgy
befelé fordultak a tükrök, s akárhová néz,
önmagát találja. Mintha attól tartana,
hogy nevetség tárgyává válik,
mert olyasmiben akadt el (azon rágódik),
ami mindenki számára „magától
értetődő”, sőt, a gyengébbeknek is
evidencia. Mintha az élete függne a
megszólalástól, s ahelyett, hogy
próbát tenne, tapogatózna, kinyitná az
ablakot, az ajtót, hallgat inkább,
tehetetlenkedik, helybenhagyja az ítéletet,
ami szerint némely irányból (pozícióból?,
szemszögből?) nézve nem is létezik már.

EGYRE KÖZELEBB

Lelépni tudni, amikor?

Lelépni tudni, amikor?
S időben? Ennyi lenne csak?
Várni, amíg kisüt a nap,
játszótér lesz a buliból?

Meglapulni, mint fűben a?
Élvezni, hogy elszáll a szag?
Száraz lepénnyé a salak,
ganévá roskad a soha?

Talajba be, növénybe ki,
megkapaszkodni, mint a mag?
S ha senki sem már, hogy ki vagy,
ugyanott újra kezdeni?

Az alant szálló nap, ahogy

Az alant szálló nap, ahogy
lyukon, korláton át besüt,
összeköt kívült és belült,
s a nyurga árnyék is ragyog.

A hirtelen tetőn, ahogy,
mintha valaki játszana,
lecsukódik az ablaka,
pattognak rá a csillagok.

A föld és ég között, ahogy
a nappal és az éjszaka,
s mert nem éri utol soha,
mindenki maga megy, gyalog.

Lemenni alázatba

Lemenni alázatba,
a virágból a magba,
múlttá, magaddá lenni,
ne csokorgasson senki.

A legjobb, ha alapból,
amíg emlékszel, mit, hol,
s az erdő, a nagy sátor,
kilátszik még a fából.

Amíg mindenütt van hely,
megkaphatod, de nem kell,
neked áll padlás, jászol,
s az életeddel játszol.

FIRKÁK
A SZALMASZÁLRA

1.
(Most akkor mi baja?)

Üveghegy

Mint mikor az üveghegy felrobban,
s minden szilánkja testedben, agyadban.

Vájkálnak benned

ujjal, tükörrel, katéterrel,
de azt egyik sem, amit érzel.

Fától az erdőt?

Aki millió esetet lát,
az látja-e az erdőtől a fát?

Mi baja?

Koszorúerek? Meszes csigolya?
Ízületek? – Most akkor mi baja?

A lélek rebben

A lélek rebben, emelkedne,
s zuhan vissza menten a testbe.

Felesleg

Ami volt röptető felesleg,
felkelésre, lefekvésre elmegy.

Gyógyszerek

Tágítók, serkentők, nyugtatók,
s szégyen, de az is, hogy jajgatok.

Nagyon fáj

Ha a kis bajoktól is nyafogtál,
ki hiszi el, hogy tényleg nagyon fáj?

Többet szexelj!

Ne orvosokhoz járj, hanem többet szexelj!
Pirít rám egy sápadt, sánta öregember.

2.
(Akkor is fájni fog)

Neve nyugdíjas

Neve nyugdíjas, foglalkozása beteg,
ha nem tud szakmát váltani, belegebed.

Fájni fog

Mit ifjan a tested maga meggyógyított,
vénen se te, se más, s akkor is fájni fog.

Virtus

– Most katétereztek negyedszer.
– Engem már hatodszor, ne hencegj.

Éjszakás orvosnő

Altatót ad, s megtoldja, hogy „Hát
magát aztán jól megkínozták.”

Melyik jobb?

– A szívgyógyszer tönkreteszi a gyomrod!
– Török esz meg? Német esz meg? Melyik jobb?

Ami van

Hiába vitézkedsz a perc játékaiban,
ha nem találod ki, csak azt, ami van.

Reggelre

Reggelre, mint a fölpumpált gumik,
feszessé dermednek az ujjaid.

Rajtad áll

Rajtad áll vagy bukik, hogy kitessék,
az öregség több, mint a betegség.

Tanács

Fáj, leszakad a vállad, a nyakad?
Emeld magasra a homlokodat!

Tartalom

Menekül, magyarázkodik

Talán csak egy Rembrandt-kép

Helybenhagyja az ítéletet

A maradék aprócska részre

Eggyé válni a pillanattal

Tengervíz

Kikötni, odakötni valamihez

Beleakad ebbe is, abba is

Menekül, magyarázkodik

Hogy dobozokat készítsen

Éhes, együgyű állat vagy

Vajon csak rajtad múlik-e az is?

Széttartó kerekek, szanaszét szövegek

Ellenséget, ellenségképet nekik

Ragacs

Dühöng, szétrobban,

Már harmadszor olvassa

Minthogy gondolkodás nélkül hajlamos

Ami (utólag) eszébe jutott

Azt képzeli

Ceruzával ír

Mi van a halál után?

Egyre közelebb

Lelépni tudni, amikor?

Az alant szálló nap, ahogy

Lemenni alázatba

Spontán, feladat nélkül

Vajon csak az öregség, az idő?

A pillanatban, ahol ki-be jár

Már majdhogynem mindent tud róla

Aztán mire fölfogja a valót

Ezt már csak az ugyanolyan öreg

A végén csak a történet marad

Mintha a csőrük égig érne

Madarakkal társalkodó

Nem a beszéd már, nem a szó

A mulandó s az örökkévaló

Ha nem hiszel benne, minek?

Csak néznek, és csak nézel

Mintha egy tablettát bead

Az a néhány ember, aki

Adott kocsi és kötött pálya van

Valahogy át a másik sínre

Ahogy közötte, mint az álom

Mint a nyelv alá szorított kavics

Ahogy a saját hülyesége

Valami nyúlós, sötét katyvasz

Ez a politikával átitatott

Ez a ki-kisülő feszültség

Aztán egyszer csak nem hisz benne

Aztán, hogy újra összeszedné

Aztán marad a futóárok

Nem akarnak gondolni rá

Mintha egy plakátot letép

Áram, mit a szív s a rekeszizom

Szarva között a tőgye

Firkák a szalmaszálra

1. (Most akkor mi baja?)

Üveghegy

Vájkálnak benned

Fától az erdőt?

Mi baja?

A lélek rebben

Felesleg

Gyógyszerek

Nagyon fáj

Többet szexelj!

2. (Akkor is fájni fog)

Neve nyugdíjas

Fájni fog

Virtus

Éjszakás orvosnő

Melyik jobb?

Ami van

Reggelre

Rajtad áll

Tanács

3. (Fogoly vagy)

Bátorság

Amíg utolér

Fele is elég

Fizikoterápia

Szelektív inger-áram

Hátrál, nekifut

Hetvenhét fa

Az árnyéka

Kezelés? Gyógyszer? Napsugár?

4. (Kocsma utca)

A kérdés

Álmodozik

Balatoni naplemente

Géza, a koldus

Buksza

A közterület

Harcos

Hány tél? Hány tavasz?

Tisztáznod kéne

5. (Ifjan, a börtönben)

Mintha már

Sors?

A reményhez rímszavára

Nem is kérdés

Zsák alatt

Ajtó, 1955

Zárkafőnök, 1955

Zárkafőnöki terv, 1955

Október 23, 2012

6. (Mint az anyaölbe)

Téridő

Zárkatársi vigasz, 1955, 1

Zárkatársi vigasz, 1955, 2

Sorkatona, 1956, június

Ítélet

Konklúzió

Csapda

Fejlődés

Ketrec

7. (Már az is számít)

Tükör

Rehabilitáció

Villany

Utólag

Minden van

Nélküled

Után, előtt

Üzlet

Csúfoló

8. (Mielőtt föladnád)

Telhetetlen

Előbb-utóbb

Ne hidd

Gerincmasszázs

Híd

Jövő

Hazát

Spontán

Álmok

9. (Nyitva maradni)

Másnap

Biztató

Gondold meg

Listák

Haza

Vásár

Mindig van

Nem elég

A titok

10. (Légy a plafonon)

„Kis” nyelven

J. A. után, 75 év múlva

Gyermeki

Álom az öregedésről

A járdán

Sebesség

Masszőz

Légy

Hány lépés?

11. (Az utca? Az ország?)

Séta

Vonat

Szavaztál

Édes

Az anyag nem vész el

Már megint

Farkasszemeznek

Kevesbednek

Gerinces

12. (Az egész szerkezet)

Pártok, 1

Pártok, 2

Disznó

Altató

Táguló

Csontok

Szemorvosnál

A legalján

Helyzet

13. (Parasztasszony szánkóval)

Háttal

Befáslizva

Messzebbről

A fenyők

A templom

A cucc, 1

A cucc, 2

Verejtékeddel

Téli álom

14. (Mindent vagy semmit)

Névjegy

A fal

Firkáidat, lám,

Okos

Azt mondja

Ablak?

Nyáj

Lázas

Vesztettél?

15. (Sétatéri fák)

Ellenáll

Szenilis?

Orvosi váróban

Európa

Döndül?

Mennyi ember

Mese

Szalmaszál

Föld

Kiadta a Magvető Könyvkiadó és Kereskedelmi Kft.
www.magveto.hu
www.facebook.com/magveto
magveto@lira.hu

Felelős kiadó Morcsányi Géza
Felelős szerkesztő Király Levente
Borító Pintér József

ISBN 978-96-3143-210-7

Forgalmazza eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Elektronikus könyv Nagy Lajos

Felhasznált betűtípus: Noto Serif
– Apache License v2.0 –