 ~ VILÁGHÍRES ZENESZERZŐK ~

Felix Mendelssohn

KOSSUTH KIADÓ

Tartalom

BEVEZETŐ

–KÉT ZSENI – KÉT SORS

TÖRTÉNELEM ÉS MŰVÉSZET

KRONOLÓGIA

MENDELSSOHN ÉLETÉNEK ÉS KORÁNAK FŐBB ESEMÉNYEI

MENDELSSOHN ÉLETE

A CSALÁD

FELIX

WEBER ÉS GOETHE

FANNY

CHERUBINI ÉS HEGEL KÖZÖTT

BACH FELFEDEZÉSE

SKÓCIA MÁGIÁJA

SCHUMANN BARÁTSÁGA

EGY BOLDOG IDŐSZAK ÉS A VÉG

MENDELSSOHN MŰVÉSZETE

SZENVEDÉLY ÉS MÉRTÉK KÖZÖTT

SZIMFÓNIÁK

SZÉLES ÉS VÁLTOZATOS REPERTOÁR

RÖVID DARABOK

TOVÁBBI MŰVEK

NÉHÁNY SZÓBAN A LEGISMERTEBB MŰVEKRŐL

E-MOLL HEGEDŰVERSENY (OP. 64)

SZENTIVÁNÉJI ÁLOM

IMPRESSZUM

BEVEZETŐ

KÉT ZSENI – KÉT SORS

Érdekes hasonlóságot, párhuzamot találhatunk Felix Mendelssohn és Wolfgang Amadeus Mozart életében: mindkettőjüket csodagyereknek tartották, előadásaikkal és szerzeményeikkel egészen kicsi koruktól elbűvölték a közönséget. Nagyon fiatalon hunytak el: Mozart alig harminchat éves volt, Mendelssohn pedig éppen csak betöltötte a harmincnyolcadik életévét. Mindketten felejthetetlenül és utolérhetetlenül kreatív alkotók voltak, s műveik – eltérő megítélésük ellenére – azóta is minden korban elbűvölik a közönséget.

Azonban egy nagyon fontos különbséget mindenképpen meg kell említenünk: míg Mozart családja szűkölködött az anyagiakban, addig – ahogy mondani szokták – Mendelssohnt aranybölcsőben ringatták. Éppen ezért a gyermekek korán megmutatkozó csodás tehetségét sem egyformán élték meg. Mozart különleges képessége egy kiszolgáltatott körülmények között élő család számára jelentett lehetséges bevételi forrást. Mendelssohn zenei tehetsége viszont pusztán önmagáért keltett csodálatot, úgy tekintettek rá, mint isteni adományra, melyet ha megfelelően fejlesztenek, magában hordozza egy dicsőséges sors lehetőségét. A környezetükből érkező, eltérő elvárások következtében Mozart turnéi csodagyerekként egészen más jelleget öltöttek, mint Mendelssohn gyermekkori fellépései: míg Mozart számára e bemutatkozások szerencsés találkozások, ajánlások, jótékonysági gesztusok és végsősorban nem kis adag szerencse bonyolult szövedékének eredményeként valósulhattak meg, addig Mendelssohn, az úri gyerek előtt mindig nyitva álltak a nagypolgári paloták kapui, így a kis zseni egyszerűen besétálhatott a szalonokba.

E sorsdöntő különbség mintha egészen haláluk órájáig meghatározta volna életüket. Mozart méltatlan anyagi körülmények között búcsúzott az élettől, s maradványai egy közös sírban vesztek el. Mendelssohn azonban családtagjai és barátai körében hunyt el, a zseni haláltusájának hírére csodálóinak sokasága gyűlt össze háza előtt. Mozart emlékére csak jóval halála után emeltek szobrot, amikor zsenialitását már senki sem kérdőjelezhette meg. Mendelssohn városa, Lipcse ellenben nem késlekedett, hogy a végső búcsú után rögvest szobrot állítson a mindenki által elismert és tisztelt zeneszerző emlékére.

TÖRTÉNELEM ÉS MŰVÉSZET

Ám a sors gyakran űz csúf játékokat. 1933-ban, amikor a nácik átvették a hatalmat Németországban, azonnal emlékeztek és emlékeztettek rá, hogy Felix Mendelssohn-Bartholdy zsidó származású volt, ezért felrobbantották az emlékére emelt szobrot, és megpróbálták elrejteni zenei örökségét, betiltották műveit. Az esküvőkön pedig Mendelssohn Nászindulóját a Szentivánéji álomból immár Wagner Lohengrin című operájának nászindulója váltotta fel.

Azonban, mint tudjuk, a párhuzamosok a végtelenben találkoznak: Mozart és Mendelssohn művészete ma egyformán hat ránk, egyformán jelen van életünkben. Zenéjük végtelen szépsége háttérbe szorítja, elfeledteti, lényegtelenné teszi származás és stílus különbségeit.