ATTILA SIMON-SZÉKELY

BIOPSIHOLOGIA CONŞTIINŢEI

Noţiuni introductive

EDITURA KOSSUTH

Referent ştiinţific:
Prof. univ. dr. Péter Molnár,

psiholog medical, şef de catedră, director,

Institutul de Cercetare a Comportamentului

 Centrul de Medicină şi Ştiinţele Sănătăţii

Universitatea Debrecen

Cuprins

1. Cadru conceptual

2. Principiile mai importante ale BPC

3. Terminologia, structura lingvistică

4. Structura biopsihologică a sistemului psihic

5. Baza neuronală a CCA, CCAC şi CCE

6. Conştienţa de sine, conştienţa Eului, conştientizare şi Sistemul de conştienţă virtual-real-holografic (SCVRH)

7.  Structura de bază a Sistemului psihic (SP) şi a personalităţii

Abstract

Bibliografie

1. Cadru conceptual

 Biopsihologia conştiinţei (BPC) este o disciplină de sine stătătoare, înfiinţată la sfârşitul mileniului trecut. Ea nu este identică cu a.n. psihologia conştiinţei sau a gândirii tratată în trecut de W. Wundt, E. B. Titchener, W. James şi de alţi psihologi şi filosofi, care în mare parte era şi este psihologie generală. În BPC conştiinţa este numită conştienţă, adică conştiinţa biopsihologică este conştienţă, deoarece în această tânără ramură a ştiinţei se tratează şi se cercetează conştiinţa la momentul prezent.  Sintagma „a fi conştient” înseamnă „aici şi acum”, adică conştienţa, luciditatea momentului dat, trăirea în prezent, esenţa vieţii corticale, viaţa însăşi. În acest „moment dat”, în această conştiinţă prezentă se întâmplă toate procesele vitale ale creierului. Dacă nu există momentul prezent, nu este nici trecut, nici viitor. Prin urmare, BPC nu reduce conştiinţa la minim, la o fâşie îngustă de vigilitate, ci o dezvoltă, extinde la toate procesele care se desfăşoară „acum” într-un creier viu, şi „produc” conştiinţă. Deci, conştiinţa biopsihologică este o altă conştiinţă decât cea obişnuită: este o „conştiinţă conştientă”, o conştiinţă  procesuală, vie. Chiar dacă cercetările  nu întotdeauna se fac „in vivo”.

 În cadrul biopsihologiei conştienţei colaborarea cea mai strânsă există între 3 sisteme de disciplină: psihologia biologică (biopsihologia), ştiinţele cognitive şi teoria cuantică.

 În ceea ce priveşte metodele acestei ramuri ştiinţifice, o parte dintre acestea sunt interdisciplinare, întrucât ea împrumută mai multe metode din diferitele discipline participante în ştiinţa conştiinţei, care sunt combinate în mod propriu, iar privind metodologia proprie, metodele sale sunt identice cu cele folosite de către psihologia în general, la care se adaugă şi câteva metode noi. (De exemplu: metoda modelării, “image logic” – logica imagistico-lingvistică - , metoda imagistică a simulării pe calculator, postularea ipotezelor multiple şi simularea acestora pe calculator, apoi metaanaliza lor, experimentul teoretic, evaluarea, sinteza şi folosirea datelor reprezentative şi a rezultatelor disciplinelor colaterale (statistic şi logic).