ZÁVADA PÉTER

AHOL MEGSZAKAD

ZÁVADA PÉTER

AHOL MEGSZAKAD

Libri Kiadó

Budapest

© Závada Péter, 2012

A szövegeket gondozta

Simon Márton

Harmadik kiadás

Felelős kiadó a Libri Kiadó ügyvezetője

Felelős szerkesztő Dunajcsik Mátyás

Olvasószerkesztő Barsi Nikoletta

A borítótervet Szüts Miklós festményének felhasználásával Somogyi Péter készítette

Műszaki szerkesztő Kovács Balázs Sándor

elektronikus verzió: eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

ISBN 978-963-310-417-0

Ismerd meg szerzőinket és műveiket a libri-kiado.hu weboldalon, kövesd az újdonságokat és nézz filmeket a nyugatiter.hu blogunkon, csatlakozz közösségünkhöz a Facebookon!

www.libri-kiado.hu

www.nyugatiter.hu

Tartalom

I.

Boldog óra

Film helyett

Átmeneti rendek

Egyszer betört

Bontás

Amíg alszom

Résistance naïve

Macskakör

A varrás mentén

Nyári gyilkosságok

Vonul a réten át

Preghiera invernale

Csak addig

II.

A szív helyén

Tiszta vatta

Jákob Pestszentlőrincen

Jövőre harminc

Még ma velem leszel

Nem tart

Indián nyár

Hommage au vieux Pinocchio

Pesti sampon

Csak addig (2)

III.

Fokok között

A véletlenek logisztikája

Mese

Ahol megszakad

Benne, téged

Ajánló vízhez

Valami fényes

Tőlünk jobbra

Hiánydramaturgia

Klauzália

Hallstatt

In memoriam H. Zs.

Csak addig (3)

IV.

Mecset a Bartók Bélán

Nugát

Piknikmedve

Áspis

Szellemtelep

Restancia

Nuit parisienne

Szinopszis

Csak addig (4)

Konkáv

I.

Boldog óra

16h–20h-ig korsó Soproni 190 HUF

Élek, s ez ritka alkalom.

A fény kisujjnyi, tört fehér

sugár a kerti asztalon.

Tán megjössz, mire körbeér.

E nyári kert az árnyaké.

Nyugodt ez így ma. Gondolom.

A fény, akár az árpalé

szivárog át a lombokon.

Ma mégse jössz. A sarkon állsz.

A nap korongja fölragyog:

ezernyi égi vaskohász

locsolja szét a sörhabot.

Tudom, hogy ez nem épp vidám:

e nemjövés, ez ócska szesz

– élek, s ez nem az én hibám.

Ígérem, orvosolva lesz.

Film helyett

Ma film helyett megnéztük azt a fát.

A híres részt, mikor vörösre vált,

és már nem önmaga többé a sárga.

Az arcodról visszaverődött

a levelek filmkocka-villogása.

Még az a pergő hang is járt vele

– mint egy némafilm, ha nincs zene.

Aztán láttuk, ahogy egy korhadt törzstől

három sorstársa egyre távolabb dől.

Az egyik, a legszélső, egész távol:

sorozatfelvétel a pusztulásról.

Majd néhány őszi vágóképpel később

egy elég bátortalan ölelés jött,

valami furcsa szerelmi történet:

csókolóztak benne egy fa törzsének

támaszkodva – lehet, hogy épp mi ketten:

néma szereplők egy képzelt ligetben.