Dr. Boros Anita – Dr. Juhász Péter – Dr. Lantos Ottó – Dr. Tátrai Tünde

A közbeszerzés alapjai

Kiadja a

Wolters Kluwer Kft.

Budapest, 2013

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

E-mail: info@wolterskluwer.hu

Internet: www.wolterskluwer.hu

Felelős vezető: a Wolters Kluwer Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Vajda Krisztina

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: Wolters Kluwer Kft. DTP-csoport

ISBN 978 963 295 328 1

Termékkód: YEB1470

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Szerzők:

Dr. Boros Anita

II. fejezet

VII. fejezet

VIII. fejezet

XI. fejezet

XIII. fejezet

Dr. Juhász Péter

IX. fejezet

Dr. Lantos Ottó

IX. fejezet

Dr. Tátrai Tünde  

I. fejezet

III. fejezet

IV. fejezet

V. fejezet

VI. fejezet

X. fejezet

XII. fejezet

XIII. fejezet

Lektor:

Dr. Várhomoki-Molnár Márta

Kézirat lezárva:

2013. augusztus 1.

© Dr. Boros Anita, Dr. Juhász Péter, Dr. Lantos Ottó, Dr. Tátrai Tünde, Budapest, 2013

© Wolters Kluwer Kft., Budapest, 2013

A Wolters Kluwer Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

Bevezető

A közbeszerzési eljárások szakszerű lebonyolításához közbeszerzési, általános jogi, és pénzügyi ismeretek szükségesek. A közbeszerzés rendszerének általános megértése, a kapcsolódó jogszabályok egységes, logikus magyarázatba foglalása, más megközelítésbe helyezi a közbeszerzési tevékenységet. A sokszínű látásmód könnyebben teszi érthetővé a kapacitást biztosító szervezet vagy akár az aránytalanul alacsony ár fogalmát ajánlatkérők, ajánlattevők, tanácsadók számára egyaránt.

A hazai közbeszerzési szabályozás és gyakorlat megismerése, a kapcsolódó kérdések, úgy, mint pénzügyi, gazdasági alkalmassági kritériumok vagy közigazgatási jogi problémák megoldása, szükséges a közbeszerzési piacon való megfelelő tájékozódáshoz.

A könyv szól a közbeszerzés iránt érdeklődőknek, továbbá segítséget nyújt a közbeszerzés témában vizsgára készülők vagy általános közbeszerzés-oktatások résztvevői számára is. A rendszerszemléletű megközelítés a kezdőknek biztosít közvetlen segítséget, míg a bonyolultabb összefüggések rövid összefoglaló magyarázata hasznos lehet haladó szakértőknek is.

A gyakorlati példák és a közbeszerzési piacot foglalkoztató olyan kérdések, mint például az elektronikus közbeszerzés, fenntartható közbeszerzés, színesítik a jogszabályok strukturált magyarázatát.

Az egyetemi oktatók által írt könyv a hazai közbeszerzési piacon hiánypótló jellegű, megújított változata a fontosabb kapcsolódó témaköröket fedi le, és az olvasók által is könnyen feldolgozható, áttekinthető módon foglalja össze a közbeszerzési ismeretek alapjait, és nyújt segítséget a folyamatosan változó szabályrendszerben való eligazodásban. Bízunk benne, hogy az – olvasói vélemények figyelembe vételével és beépítésével megalkotott – új kiadás a hasznára válik a hazai közbeszerzési piac szereplőinek.

A Szerzők

I. fejezet

Beszerzés és közbeszerzés kapcsolata

A közbeszerzés jogszabályok által szabályozott beszerzési tevékenység. Az elsősorban törvények és kormányrendeletek által meghatározott környezet részletesen foglalkozik a beszerzési tevékenység folyamatával az előkészítéstől egészen a szerződés megkötéséig, a nyilvánosság biztosításától az esetleges jogorvoslati kérdések rendezéséig.

Beszerzési szempontból a szabályozás szűk értelemben elsősorban az eljárás megindítására, lefolytatására és a szerződés megkötésére fókuszál, azaz áttételesen érinti a beszerzési tárgy meghatározását, az eljárás színvonalas előkészítését és nem utolsósorban a teljesítés kikényszerítését, annak ellenőrzését.

A közbeszerzés keretein belül hazánkban a GDP-nek közel 5-7%-a kerül elköltésre.

1. ábra. A közbeszerzési eljárásokban szerződött beszerzési érték a GDP százalékában 1996–2011

Forrás: Közbeszerzési Hatóság Országgyűlési jelentések

A közbeszerzési tevékenység erősen adminisztrált jellege, az Európai Unión belül kialakult szabályrendszere elkülöníti ezt a beszerzési tevékenységet, melynek alapjai azonban nem különböznek a profitorientált szféra beszerzésétől.

A közbeszerzés mint speciális beszerzési tevékenység sajátossága abból adódik, hogy a beszerzés tevékenységét a közpénzek ellenőrzött elköltése során az egyes kormányzatok egységesíteni akarták. Ennek eredményként sajátos eljárástípusokat hoztak létre, és az előkészítéstől a szerződés megkötéséig és a teljesítésig szigorúan dokumentálttá tették azt. A közbeszerzés tehát erősen szabályozott, kógens, azaz a paragrafusoktól eltérést nem engedő rendszere hatékonyságát tekintve alulmúlja a profitorientált szféra hatékonyságát.

Annak érdekében hogy minél beszerzésközelibb, életszerűbb legyen a rendszer, az európai direktívák fejlesztése során újabb eljárástípusokra, rugalmas megoldások bevezetésére, továbbá olyan célok elérésére helyezték az utóbbi időben a hangsúlyt, mint a kis- és középvállalkozások támogatása a közbeszerzésben. A piaci folyamatok azonban e szigorú szabályrendszerben továbbra is csak mérsékelten tudnak érvényesülni a hazai kutatási adatok alapján.

2. ábra. Hogyan lehet a hatékonyságot növelni a közbeszerzésben?1

II. fejezet

A közbeszerzések fogalma és joga

A jogrendszer egy igen komplex, összetett halmaz, amelyet különböző természetű jogágak alkotnak. A jog mai formáját hosszas fejlődés eredményeként érte el: a kezdeti szokásjogi alapokon nyugvó jogi megoldásokat felváltotta – a legtöbb országban – az írott jogi szabályozás. A közbeszerzés a jognak egy igen speciális területe, ezért ahhoz, hogy megértsük annak a jellemzőit, nagyon röviden vizsgáljuk meg, hol is helyezkedik el a közbeszerzés a magyar jogrendszerben.

A jogrendszerben alapvetően két nagy jogterületet különböztetünk meg: magánjogi és közjogi jogterületeket. A közjogi jogterületeken létrejövő jogviszonyokban igen erőteljesen érvényesül az állam vagy az államot megtestesítő valamely szerv szerepe, mégpedig úgy, hogy a közjogi jogviszonyokban alá-fölé rendeltség érvényesül, és az államot vagy az államot képviselő szervet többletjogosítványok illetik meg a neki alárendelt féllel szemben (tipikusan ide sorolható például a büntetőjog, a pénzügyi jog vagy a közigazgatási jog). A magánjogi jogterületeken ezzel szemben mellérendelt jogviszony jellemző, ahol a felek jogai és kötelezettségei arányban állnak egymással (gondoljunk csak egy polgári jogi szerződésre).

A közjogi és a magánjogi jogterületek ma már nem válnak el olyan konzekvensen egymástól, mint korábban, ezért számos területen tapasztalhatók kölcsönhatások, sőt egyre több olyan jogterülettel találkozhatunk, amely vonatkozásában mind közjogi, mind magánjogi elemek is megjelennek.

Az adott jogterületet mindig jogszabályok szabályozzák, ezek vizsgálata alapján lehet eldönteni, hogy az adott szabályozás közjogi vagy magánjogi természetű-e. Ugyanez a helyzet a közbeszerzések jogával is. Az alábbiakban áttekintjük, mit jelent a közbeszerzés, a közbeszerzések joga és mi jellemzi a közbeszerzési jogviszonyt.

2.1. A közbeszerzés fogalma

Ha megnézzük a közbeszerzés szavunkat, az alapvetően két részre osztható: „köz” és „beszerzés”. Ennek okán a közbeszerzés csakis egy olyan tevékenységet takarhat, amely során a köz javára, érdekében történik valamilyen beszerzés lebonyolítása. A közbeszerzés olyan sajátos beszerzés, amely elsősorban a közfeladatot ellátó szervek közpénzekből történő felhasználására vonatkozik.2

A közbeszerzés igen fontos terület az Európai Unió politikái között is. Az uniós közbeszerzés modernizációja keretében elfogadott Bizottsági Zöld Könyv3 szerint „A közpénzek elköltésekor a közbeszerzőknek több olyan ösztönzőt is mérlegelniük kell, amelyekkel a magánszektor vezetői szembesülnek, akik a veszteségek, sőt akár a csőd kockázatát is viselik, és akiket közvetlenül a piaci erők irányítanak. Ezért a közbeszerzési szabályok egyedi szerződés-odaítélési eljárásokról rendelkeznek, hogy a közbeszerzők a lehető legracionálisabb, legátláthatóbb és legtisztességesebb módon járhassanak el.”

A köznyelvben gyakran összemosódik a közbeszerzés és néhány hasonló terület, így többek között a beszerzés, a versenyeztetés és a pályáztatás fogalma, ugyanakkor nem szabad elfelejteni, hogy ezeknek a fogalmaknak eltérő a jelentéstartalmuk, eltérő jogszabályok jellemzik őket, és a céljuk is sajátos. A versenyeztetési eljárások során például nem valaminek a közbeszerzéséről van szó, éppen ellenkezőleg. Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény (a továbbiakban: Vtv.) szerint állami vagyon használatát biztosító – így különösen bérleti, haszonbérleti, megbízási − szerződés nyilvános, kivételesen, indokolt esetben zártkörű versenyeztetés útján köthető (Vtv. 24. §). Állami vagyon tulajdonjogának átruházására, ideértve a vagyon gazdasági társaság részére nem pénzbeli szolgáltatásként történő nyújtását is kizárólag az a tulajdonosi joggyakorló jogosult. Az értékesítést a vagyontárgy jellegétől függően közvetlenül vagy közvetetten lehet végezni. A vagyon közvetlenül az alábbi módon értékesíthető: nyilvános vagy zártkörű pályázat útján, nyilvános árverésen (együttesen a Vtv. szerint versenyeztetés), illetve kivételesen versenyeztetés nélkül. A vagyon közvetetten értékesíthető: nyilvános vagy zártkörű forgalomba hozatallal, nyilvános vagy zártkörű értékesítésre történő felajánlással, vagy szabályozott piacon történő értékesítésre adott megbízással.

A pályázati eljárások egy másik fajtája a közpénzekből nyújtott támogatások átláthatóságáról szóló 2007. évi CLXXXI. törvény (a továbbiakban: Kptv.) és a közpénzek felhasználásával, a köztulajdon használatának nyilvánosságával, átláthatóbbá tételével és ellenőrzésének bővítésével összefüggő egyes törvények módosításáról szóló 2003. évi XXIV. törvény (a továbbiakban: Üvegzseb törvény), amely az államháztartás alrendszereiből, az európai uniós forrásokból, a nemzetközi megállapodás alapján finanszírozott egyéb programokból származó, egyedi döntés alapján nyújtott, pályázati úton vagy pályázati rendszeren kívül odaítélt, természetben vagy pénzben juttatott támogatásokra terjed ki.

A koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény (a továbbiakban: Koncessziótv.) igen fontos a közbeszerzések szempontjából. A két törvény egymáshoz való viszonyáról a későbbiekben még szólunk, ezért itt csak a Koncessziótv.-re utalunk: a koncessziós szerződés megkötésére az állam, illetőleg az önkormányzat pályázatot köteles kiírni. A pályázatok – kivéve, ha a honvédelmi, illetőleg a nemzetbiztonsági érdekek a pályázat zártkörű kiírását teszik szükségessé – nyilvánosak.

A beszerzés elsősorban a vállalati stratégiák egyik meghatározó tényezője, főként a vállalati célok előmozdítása a kiadások feletti kontroll biztosításával és a piaci lehetőségek optimális felhasználásával azonosítható a szerepe.4

A közbeszerzés fogalmának meghatározása tekintetében olyan értelemben eltérés mutatkozik az uniós és a hazai szabályozás között, hogy az uniós irányelvek a közbeszerzési szerződések, a hatályos közbeszerzési törvényünk pedig a közbeszerzések fogalmát használja. Lényegét tekintve a két jogi megoldás nem áll ellentétben egymással, csupán az uniós jogban a közbeszerzés egy szerződéskötési folyamatként kerül szabályozásra, ahogyan a hazai jogban is, azonban a hatályos törvényünk egy anyagi jogi fogalmat is bevezetve konkretizálja pontosan mi a közbeszerzési jogviszony tárgya, vagyis mit értünk közbeszerzés alatt. Mielőtt azonban rátérnénk a hatályos közbeszerzési törvényünk által meghatározott fogalom tényállási elemeinek az elemzésére, röviden érdemes szólnunk arról is, milyen célok megvalósítása érdekében van szükség a közbeszerzések jogszabályi úton történő szabályozására.

A közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvény (a továbbiakban: Kbt.) szabályozza a közbeszerzési eljárásokat és az azokhoz kapcsolódó jogorvoslat szabályait

– a közpénzek ésszerű és hatékony felhasználása és nyilvános ellenőrizhetőségének megteremtése, továbbá

– a közbeszerzések során a verseny tisztaságának biztosítása érdekében.

A törvény és a végrehajtása alapján alkotott jogszabályok célja továbbá

– a mikro-, kis- és középvállalkozások közbeszerzési eljárásban való részvételének,

– a fenntartható fejlődés,

– az állam szociális célkitűzései és

– a jogszerű foglalkoztatás elősegítése (Kbt. 1. §).

A közbeszerzés fogalmát a hatályos Kbt. az alábbiak szerint határozza meg:

„Kbt. 5. § Közbeszerzési eljárást az ajánlatkérőként meghatározott szervezetek visszterhes szerződés megkötése céljából kötelesek lefolytatni megadott tárgyú és értékű beszerzések megvalósítása érdekében (közbeszerzés).

A definíció alapján a közbeszerzés kötelező alkalmazásának az alábbi konjunktív feltételei vannak:

– ajánlatkérőként meghatározott szervezetek folytatják le,

– visszterhes szerződés megkötése céljából,

– megadott tárgyú és

– megadott értékű beszerzések megvalósítása.

Tekintettel arra, hogy a későbbiekben részletesen foglalkozunk a fentiekben említett tényállási elemekkel, itt most csak általánosságban vizsgáljuk meg, miként kell értelmezni a közbeszerzés fogalmának egyes részelemeit.

A hazai közbeszerzési eljárásban az ajánlatkérő fogalmát a Kbt. 6. §-a határozza meg. A törvény alkalmazásában ajánlattevő: az a gazdasági szereplő, aki (amely) a közbeszerzési eljárásban ajánlatot nyújt be (Kbt. 4. § 1. pont). A definícióban szerepel a gazdasági szereplő fogalma is: gazdasági szereplő a Kbt. olvasatában bármely természetes személy, jogi személy, jogi személyiség nélküli gazdasági társaság, egyéni cég vagy személyes joga szerint jogképes szervezet, aki, illetve amely a piacon építési beruházások kivitelezését és/vagy építmények építését, áruk szállítását vagy szolgáltatások nyújtását kínálja (Kbt. 4. § 9. pont).

A definíció második eleme a visszterhes szerződés létrehozása. Könyvünk VII. fejezete részletesen elemzi a közbeszerzési szerződés alapján megkötött szerződés részletszabályait, de a közbeszerzés fogalomrendszerének megértéséhez szükségesnek látjuk a visszterhesség fogalmi definiálását.

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) szerződésekre vonatkozó szakaszai értelmében:

„A szerződésből kötelezettség keletkezik a szolgáltatás teljesítésére és jogosultság a szolgáltatás követelésére [Ptk. 198. § (1) bek.]. (…) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért – ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik – ellenszolgáltatás jár [Ptk. 201. § (1) bek.]. (…) A szerződésben kikötött szolgáltatás valamely dolog adására, tevékenységre, tevékenységtől való tartózkodásra vagy más magatartásra irányulhat.” [Ptk. 227. § (1) bek.].

Hasonlóképpen rendelkezik a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Új Ptk.) is, melynek 6:61. §-a nevesíti a visszterhesség vélelmét. Eszerint „A szerződéssel kikötött szolgáltatásért – ha a szerződésből vagy a körülményekből más nem következik – ellenszolgáltatás jár.”

A fentiek alapján tehát megállapítható, hogy mindkét Polgári Törvénykönyvünk főszabályként a szerződések visszterhességét emeli ki: ez azonban nem jelenti azt, hogy csak visszterhes szerződések léteznének. Az Új Ptk. számos ingyenes szerződéstípust is ismer, így például a(z)

– ingyenes vállalkozási szerződést (Új Ptk. 6:250. §), mely szerint a vállalkozási szerződésre vonatkozó fejezet rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell az olyan vállalkozási szerződésre, amely alapján a megrendelő ellenszolgáltatás nyújtására nem köteles. Amennyiben a vállalkozó a szolgáltatás nyújtását ingyenesen vállalja, a megrendelő köteles a vállalkozó költségeit megtéríteni. Hasonlóképpen rendelkezik az Új Ptk. az ingyenes megbízási szerződésről (Új Ptk. 6:280. §), az ingyenes letétről (Új Ptk. 6:365. §), az ingyenes tartási szerződésről (Új Ptk. 6:496. §);

– ingyenes (szívességi) kölcsönszerződést (L. Új Ptk. LIII. Fejezet) vagy például haszonkölcsön-szerződést, amely alapján a kölcsönadó meghatározott dolog időleges használatának ingyenes átengedésére, a kölcsönvevő a dolog átvételére köteles,

– az ajándékozási szerződést (Új Ptk. 6:235. §), amely alapján az ajándékozó dolog tulajdonjogának ingyenes átruházására, a megajándékozott a dolog átvételére köteles.

Érdemes utalnunk az Új Ptk. egy utaló szabályára, amely szerint a dolog adásvételére vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni arra a szerződésre is, amelyből jog vagy követelés visszterhes átruházására vonatkozó kötelezettség fakad.

A visszterhesség hiánya tehát nem jelent mást, mint az ellenérték-nélküliséget. A közbeszerzés fogalmának viszont az az egyik legfontosabb követelménye, hogy a közbeszerzési eljárás eredményeként visszterhes szerződés jöjjön létre, vagyis a közbeszerzési eljárás során megkötött szerződés kötelezettséget keletkeztet a szerződés tárgyának teljesítésére és jogosultságot annak követelésére, vagyis az ilyen jellegű szerződések esetében is fennáll a szolgáltatás-ellenszolgáltatás egyenértékűségének vélelme.5

A visszterhesség követelményéből következően a közbeszerzési eljárás alapján nem köthetők ingyenes szerződések, vagyis a Kbt. elemzett tényállási eleme kizárja az olyan szerződéstípusokat a közbeszerzések köréből, amelyek esetében nem jár a szolgáltatásért ellenszolgáltatás, vagyis amikor a szerződés ingyenes. A visszterhesség fogalmát tekintve a gyakorlatban felmerül az a kérdés, hogy mit is kell a visszterhesség alatt érteni. A visszterhesség nem csupán pénzbeli egyenértékben fejeződhet ki, tehát az olyan beszerzések esetében, ahol a szolgáltatással valamilyen ellenszolgáltatás áll szemben, a beszerzések visszterhesnek minősülnek.6

A korábbi Legfelsőbb Bíróság szerint a „szerződésnek alapvető és döntő eleme nemcsak az áru, illetőleg a szolgáltatás teljesítése, hanem annak díja, illetőleg az ellenszolgáltatás biztosítása” (Legfelsőbb Bíróság Kf.III.37.417/2000.).7 A D.739/9/2004. sz. döntőbizottsági határozat, majd az azt felülvizsgáló bírósági ítélet (Fővárosi Ítélőtábla 4. Kf.27.193/2007/4.) szerint a visszterhesség meglétét vagy hiányát minden esetben az ajánlatkérő és ajánlattevő viszonylatában kell értelmezni, így tehát nem befolyásolja a visszterhesség meglétét az a tény, hogy az ajánlatkérő által teljesített ellenérték harmadik személyek vonatkozásában ajánlatkérő által biztosított támogatás formájában jelenik meg. Noha nem közbeszerzési természetű ügyben állapította meg az Európai Unió Bírósága (a továbbiakban: Bíróság), hogy visszterhes szolgáltatásnak minősül az az eset is, amelyben a munkavállalók a bérük egy részét utalványokban kapják meg: az utalványok fejében lemondanak ugyanis a díjazásuk egy részéről, mivel ezen ügylet az e lehetőséget választó munkavállalók előnyalapjából történő speciális levonásban testesül meg (C-40/09. sz. ügy). A Bíróság itt azt vizsgálta, hogy a munkáltató tényleges ellenszolgáltatást kap a szóban forgó vásárlási utalványok fejében, és hogy ez az ellenszolgáltatás pénzben fejeződik ki, tekintve, hogy ez az ellenszolgáltatás a munkavállalói díjazás egy részének felel meg.

A közbeszerzési szakterületen a leggyakrabban a szolgáltatásmegrendelés és a szolgáltatási koncesszió vonatkozásában merül fel a szolgáltatás-ellenszolgáltatás kérdésköre. A C-348/10. sz. ügyben a Bíróság megállapította, hogy a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződésnek és a szolgáltatási koncessziónak a 2004/17 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) és d) pontjában, illetve (3) bekezdésében szereplő fogalmából következik, hogy a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződés és a szolgáltatási koncesszió közötti különbség a szolgáltatás nyújtásának ellenszolgáltatásában van. A szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződés olyan ellenszolgáltatást tartalmaz, amelyet az ajánlatkérő szerv közvetlenül fizet a szolgáltatónak, míg a szolgáltatási koncesszió esetében a szolgáltatás nyújtásának ellenszolgáltatása a szolgáltatás hasznosításának joga, vagy önmagában, vagy pénzbeli ellenszolgáltatással együtt.

A közbeszerzés fogalmának harmadik eleme a Kbt.-ben meghatározott tárgyú beszerzések megléte. Ez azt jelenti, hogy a közbeszerzési jogviszony ajánlatkérői oldalán állónak kell kiválasztania, hogy áru, építési beruházás, építési koncesszió, szolgáltatási koncesszió beszerzését, illetve szolgáltatás megrendelését kívánja-e megvalósítani a közbeszerzési eljárás során. Ezeket összefoglaló néven beszerzési tárgyaknak nevezzük. Abban, hogy pontosan mit jelentenek az egyes beszerzési tárgyak, a Kbt. ad eligazítást. A későbbiekben erről is részletesen szólunk.

A szerződés tárgyának beazonosítását követően szükséges annak meghatározása is, hogy milyen értékű a tervezett közbeszerzésünk, hiszen bizonyos értékhatár alatt nincs szükség közbeszerzési eljárás lefolytatására. Az értékhatároknak olyan szempontból is jelentősége van, hogy befolyásolja a közbeszerzés szabályozását is meghatározó két rezsim kérdéskörét is: a közbeszerzési jogban megkülönböztetünk uniós és nemzeti rezsimet. Az ún. uniós rezsim, ahogyan az a nevéből is következik az uniós szabályok által jóval meghatározottabb, már csak azért is, mert az uniós jogszabályok meglehetősen behatárolják az uniós rezsimre vonatkozó hazai szabályokat, és magát az uniós értékhatárt is az Unió határozza meg.

Az uniós közbeszerzési irányelvekben meghatározott uniós közbeszerzési értékhatárokat az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) kétévente vizsgálja felül, és amennyiben szükséges, hozzáigazítja a Világkereskedelmi Szervezet (WTO) keretein belül született Kormánybeszerzési Megállapodásban (GPA) rögzített értékhatárokhoz. A legutóbbi felülvizsgálatra 2011-ben került sor, amelynek eredményeképpen a Bizottság kibocsátotta a 2004/17/EK, a 2004/18/EK és a 2009/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelveknek a közbeszerzési eljárásokra irányadó értékhatárok tekintetében történő módosításáról szóló 1251/2011/EU bizottsági rendeletet.8 Mivel ezt a rezsimet számos uniós szabály is befolyásolja, a Kbt. uniós rezsimre vonatkozó szabályai is szigorúbbak.

A nemzeti rezsim szabályait tekintve ott a tagállamok szabadabb kezet kapnak: az uniós alapelvek figyelembe vételével saját maguk alakíthatják ki a nemzeti értékhatárokat és a nemzeti értékhatárra vonatkozó szabályokat. Így van ez a magyar Kbt.-ben is: a nemzeti rezsim szabályai lényegesen egyszerűbbek, mint az uniós rezsim rendelkezései.

A tervezett beszerzés ugye csak abban az esetben tartozik a Kbt. hatálya alá, amennyiben annak értéke – az egybeszámítási szabályok figyelembe vétele mellett – eléri a nemzeti közbeszerzési értékhatárt. Ez azt jelenti, hogy van egy olyan beszerzési kör, amelyre már nem kell a Kbt. szabályait alkalmazni. Erre a nemzeti értékhatár alatti területre a közszférában célszerű beszerzési szabályzatot alkotni, már csak azért is, mert bármilyen közpénz elköltése az államháztartási és számviteli szabályok szerint történhet.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.