Kerekes Pál

Akcióban
az e-book!

Ötletek e-könyv vásárlásához
és használatához

Kossuth Kiadó

Tartalom

A könyv összeköt: az e-book is!

e-book kisokos: jelen könyv-füzet célja, szerkezete

E-könyv vásárlás előtt

Venni vagy nem venni?

Szeretsz olvasni?

Milyen gyakran olvasol?

Papír nélkül nem könyv a könyv?

Félek, hogy elvesztem a könyvfile-okat, és elavulhat az e-könyv-olvasóm

Megéri megvenni?

Honnan ered a húszezer forintos lélektani határ?

Más számítások

És a részlet?

Melyiket vegyem?

Ami kezelhetetlen

Trendi táblagépek

Pulton az e-könyv: hogyan és kitől vásárolható?

 Cekker nélkül: az e-könyv megérkezik az olvasóhoz

Az e-könyv megvásárlása

Boltból vagy hálózatról: e-könyvolvasók vásárlása

Hazai lehetőségek a vásárlásra

Nemzetközi online kereskedelemben kapható készülékek

A jelenlegi helyzet: e-könyv-olvasók és áraik

Jó tanácsok leendő e-könyv használóknak

Borítóval vagy anélkül?

Hol hordom?

Hol használom?

Milyen e-olvasóra van szükségem?

Mennyiért veszek e-könyvet?

Mennyiért veszek e-könyv-olvasót?

Mit töltök rá?

Hogyan töltök le műveket?

Első használat. Egyszerű, mint a könyv

Az e-book nem különbözik elődjétől, a nyomtatott könyvtől, ami a használat egyszerűségét illeti.

e-book romantika – e-könyvek

Nagyon file a fejem

Bibliofil jegyek e-könyveken

Az olvasás világa megváltozik. A könyv korszakváltás előtt áll

e-book romantika – e-könyv-olvasó

Kindle: innovatív fordulat várható

Tábla-gép az Amazonon: ez csak előjáték?

Nook: termékbejelentés! Kindle: áresés…

e-book romantika – e-könyvkereskedelem

Atavisták*: sztori butikot nyitottak újságírók

Autós kalickából nincs többé könyv

Az e-könyv van…, de nem látszik!

Biblioszaurusz

e-book romantika – e-könyvtár

Kindle könyvtári kölcsönzés: mi és hogy igaz?

Könyvészeti diadal: lesz lapszámozás!

Kulturális-örökség-gép és/vagy e-könyv-olvasó

Ingyenes e-könyv lelőhelyek

e-könyv forgalmazók

Magyar e-könyv-olvasó forgalmazók

E-könyv szak-portálok, blogok

Elektronikus dedikáció

e-book romantika – e-könyvtár

Kindle könyvtári kölcsönzés: mi és hogy igaz?

Beszámoltak az informatikai szaklapok (a blogok és könyv-portálok némák maradtak) az új Kindle szenzációról: az év végéig megteremti az Amazon, a Kindle gazdája, a könyvtári kölcsönzés lehetőségét piacvezető e-könyv-olvasójára.

Ez jó hír, de érdemes talán néhány mondatban pontosítani a média-tudósításokat. Elsőként az a meglepő, hogy a magyar beszámolók nem a közlemény kiadójára, az Amazonra hivatkoznak, hanem zsurnaliszta beszámolókra. Ebből félreértések, pontatlanságok következnek.

Kiindulásként meg kell jegyezni, hogy Amazon hálózatán belül eddig is lehetséges volt a kölcsönzés. Pont úgy, mint a nyomtatott példány esetében: ha átengedi a könyv tulajdonosa valakinek az e-kötetet, akkor csak a kölcsönbe vevő élvezheti az írást, a kölcsönadó ki van zárva a lapozásból. Igaz, egy művel, ez csak egyszer tehető meg. (Néha egyszer sem, ha a kiadói szerződés ezt rögzíti, de ezt előre jelzik a vásárlásnál.)

A könyvtári kölcsönzésre visszatérve: a lényeg az, hogy természetesen továbbra is csak prc, azaz mobipocket formátumú e-könyvek jöhetnek számításba. Tehát arról szó sincs, hogy bármely e-könyvet elküldi a könyvtár az állományából. Erre nincs mód. Csak az Amazontól vásárolt e-könyveket kölcsönözheti a könyvtár a Kindle olvasó készülékekre.

Az eredeti közlemény egy unikumot is meghirdet. Úgy fogalmaz: a könyvtári könyvekbe beleírni, jegyzetelni nagyon nem illik, totálisan tiltott. Viszont a Kindle eszköz ezt megengedi: kölcsönzés után, mint megszokták a Kindle használók, szerkeszthetnek a szövegbe bejegyzéseket, markírozhatják a sorokat. Ha az olvasó jogosultsága lejár, a következő olvasó nem látja ezeket a kommentárokat. De és viszont: ha a könyvtárlátogató később ismét kiveszi ugyanazt a könyvet, vagy éppen megvásárolja, akkor ismét előtűnnek a személyes bejegyzések. Ez a kényelmi szolgáltatás néhány adatvédelmi szorongást felidézhet. Ez azonban más szakterület, nem könyves problémakör.

Ez nincs a közleményben, de az előzmények alapján ismert: e-könyvet csak beiratkozott könyvtár-olvasó kölcsönözhet, tehát nem világhálós szolgáltatásról van szó. Néhány kiadó még ahhoz is ragaszkodott az e-könyves kölcsönzés feltételeinek kialakításában, hogy a könyvtárnak ellenőriznie és dokumentálnia kell, hogy valóban a szolgáltatási területén él a beiratkozott olvasó. Ez olyasmi, mintha a megyei könyvtárak nem engednék beiratkozni intézményükbe a más megyékben élőket. Vagy például egy budaörsi illetőségű személy nem látogathatná a Fővárosi Szabó Ervin Könyvtárat.

Az e-kölcsönzés amellett, hogy hosszú távon hatással lehet olvasási szokásaink alakulására, a kiadók szempontjából is izgalmas folyamat. A megoldás ugyanis (egyelőre?) nem igazán profitábilis számukra, épp ezért a legnagyobb amerikai kiadók nem is adnak el címeket a könyvtáraknak. A kiadók szerint még nincs meg a szükséges üzleti modell az e-könyvek kölcsönzésére.

Könyvészeti diadal: lesz lapszámozás!

A Kindle, ez a legvásároltabb e-könyv-olvasó készülék a szöveg hosszúságát nem oldalszámozásban adja meg, hanem százalékban és lokációban. Tehát a kijelzőn például nem azt látjuk, hogy az 51. oldalon tartunk, hanem az ábrázolódik ki, hogy a 12. százaléknál. További plusz: kis csúszkán figyelemmel kísérhetjük egy skálán, úgynevezett állapotjelzőn, hogy megközelítőleg milyen terjedelemnél tartunk a könyvben. Ezt a megoldást az indokolhatja, hogy szabadon választható meg a betűméret, így nyilvánvaló, hogy minden alkalommal, amint korrigáljuk a méreteket, egyben módosítjuk az oldalszámozást is. Úgy gondolták a szoftver-tervezők, egyszerűbb tehát nem oldalszámozásról beszélni, hanem százalékról, az ugyanis nem változik, ha a méretek között ugrálunk. Mi tagadás, van is ebben logika. Könyvészetileg viszont nem állja meg helyét ez a megoldás, hiszen így nem lehet korrekten megadni egy szövegrész helyét egy adott írásműben. Az oldalszámozáshoz szokott, és esetleg valamely fejezetre hivatkozni óhajtó olvasóknak ez felettébb zavaró, ahogy az is, hogy nem egyszerű visszatalálni egy már elolvasott, és újraolvasni szándékozott szövegrészhez.

Meglepő, de igaz: a tiltakozások és szemrehányó olvasói levelek nyomán a Kindle forgalmazója, az Amazon változtatott, a terjedelem logisztika újraértelmezésre kényszerült. Szoftver-frissítést küldtek szét a világba több millió készülékre annak érdekében, hogy lehessen oldalszámozással is követni a szövegben való haladást. Elismerték a hibát.

Ezek szerint az elektronikus könyvet olvasók se mondanak le könnyen minden megszokottságról, törekszenek arra, és ha kell, kikövetelik maguknak, hogy a digitális kiadás közelítse a hagyományos könyvolvasás fiziológiai körülményeit és élményét. A visszavonuló mega könyv-vállalkozás leszögezte: az oldalszámozás csak akkor jön fel, ha bekapcsoljuk a menüben, az alapbeállítás továbbra is a százalék…

Kulturális-örökség-gép és/vagy e-könyv-olvasó

A Google Books menedzsere a Könyvfesztiválon tartott előadásában kijelentette: a földkerekség könyvállományából már hozzávetőlegesen 15 milliót digitalizáltak.

Egy évvel ezelőtt a Google más numeritással is jelentkezett: számításaik szerint a glóbuszon egész pontosan 129 864 880 könyv sorakozik a polcokon.

Vannak más adatok is. Horváth Iván Számítógép és irodalomtudomány c. írásában (2010) azt becsüli: „…a világon kb. 250-500 millió különböző kiadású, nyomtatott könyv (röviden könyv) van; ebből kb. 12-15 milliót már digitalizáltak. 1 megabájtos könyvekkel számolva a képzeletbeli teljes világkönyvtár mérete tehát nem több, mint kb. 250-500 petabájt. Kb. 70 nemzeti kultúrával számolva egy-egy átlagos képzeletbeli teljes nemzeti könyvtár mérete kb. 3,6 – 7,2 petabájt; nem nagyon nagy. A magyar könyvek száma becsülhetően nem több kb. 1,2 milliónál; ebből digitalizálva van kb. 70.000. A képzeletbeli teljes magyar nemzeti könyvtár mérete eszerint kb. 1,2 petabájt.”

Ennek az adatállománynak a kezelésére a tanulmány szerzője nem az e-könyv-olvasót gondolja célszerűnek. Első lépésként „kulturális-örökség-gépeket” javasol kiépíteni. Ezek a ”kis méretű, alacsony fogyasztású, megfizethető árú kulturális örökség gépek, amelyek bizonyos nemzetközi minimum mellett a teljes nemzeti kulturális örökség anyagát – benne kitüntetett módon a lényegében teljes nemzeti szövegkincset is – hálózattól függetlenül tartalmazzák. Amikor a felhasználónak más adófizetői közösségben digitalizált és hozzáférhetővé tett művelődési kincsre támad kedve, az ő „kulturális örökség gépe” más nemzeti gépekkel az internetszabvány alapján lép kapcsolatba.”

A Google beszámolóit hallva – bár azonnal jelezve, hogy Európában még csak digitalizálnak, de nem szolgáltatnak, legalábbis a Google Books keretében – már nem is tűnik olyan fantaszta gondolatnak a kulturális örökség gépely. Csak óramű pontosságú legyen, nehogy alkalmanként Petőfit festőnek listázza. A memóriacellákban sok minden megtörténhet.

A nagy számok mellett érdemes a kicsiny egységekkel is foglalkozni. Mivel becsült számokról van szó, nyugodtan játszhatunk tovább a szavakkal. Az én tapasztalatom szerint mindössze egy könyv van a világmindenségben: az, amit olvasunk. Az e-könyv-olvasó némileg módosítja ezt a képet: az a néhány száz kötet, amely a gépünkben van és elérhető azonnal hálózattól függetlenül, mindenképp a saját, személyes biblio-kozmosz nagyságrendi bővülését hozza.

A kulturális örökség gép és az e-köny-olvasó egyébként nem szembeállítás, technikailag hamarosan egyazon szerkezetről beszélhetünk, ha a táblagépek ilyen gyorsan fejlődnek.