Gary Chapman

Szólóban

Az egyedülállók öt szeretetnyelve

Harmat
Budapest, 2013

This work was first published in the USA
by Northfield Publishing with the title of
The Five Love Languages for Singles by Gary Chapman.
Copyright © 2005 by Gary D. Chapman
Translated by permission.

Fordította: Szabó Ágnes

© Harmat Kiadó, 2005, 2010, 2013
All rights reserved.
Minden jog fenntartva.

ISBN 978-96-3288-179-9

Ezt a könyvet azoknak az egyedülállóknak ajánlom,
akik az elmúlt harminc évben megosztották velem
örömeiket és küzdelmeiket.
Kívánom, hogy a következő oldalak elolvasása nyomán
több örömben és kevesebb
küzdelemben legyen részük.

Bevezetés

Több mint tíz évvel ezelőtt jelent meg az Egymásra hangolva című könyvem, amelynek fogadtatása minden várakozásomat felülmúlta. Az eladott példányok száma azóta minden évben meghaladta az előző évit, és mára több mint kétmillió példány kelt el belőle. Világszerte mintegy 32 nyelvre fordították le.

Sokan kérdezik tőlem, mi a siker titka. Az egyetlen magyarázat az lehet, hogy az Egymásra hangolva minden ember legmélyebb érzelmi szükségletéről, a szeretetről szól. A házaspárok hasznos ismereteket és gyakorlati tanácsokat találnak benne, melyekből megtanulhatják, hogyan tartható ébren a szeretet a házasságban. A könyv első megjelenése óta több ezer pár számolt be arról, hogy a szeretetnyelvek hatására megújult a kapcsolatuk.

Mivel a könyvet elsősorban házaspároknak szántam, nem számítottam arra, hogy mások is elolvassák. De gyakran találkozom olyan egyedülállókkal, mint Jill, aki azt mondta: „Tudom, hogy házaspároknak írta az Egymásra hangolva című könyvét, de én is nagyon hasznosnak találtam.” Robert, aki egyetemre jár, és kollégiumban lakik, így nyilatkozott róla: „Egészen addig nem értettem meg a szobatársamat, míg el nem olvastam az ön könyvét. Nagyon várom, hogy megírja az egyedülállóknak szóló változatot is!” Sokak ösztönzésére vágtam bele ennek a könyvnek a megírásába.

Bár lelkigondozói munkám során és könyveimben is elsősorban a házasság és a család témakörével foglalkozom, nem ismeretlen számomra az egyedülállók világa sem. Gyülekezetemben, ahol több mint harminc éve szolgálok lelkigondozóként, néhány évvel ezelőtt több programot indítottunk egyedülállók számára, melyek ma is nagy népszerűségnek örvendenek közösségünkben. Ennek keretében éveken át sokan fordultak hozzám érzelmi és kapcsolati problémáikkal, és megosztották velem életük örömeit és küzdelmeit.

Minden ember – fiatal és idős, házas vagy egyedülálló – legmélyebb érzelmi szükséglete, hogy szeressen és viszontszeressék. Ha érezzük mások szeretetét, képessé válunk a bennünk rejlő lehetőségek kibontakoztatására, ennek hiányában azonban csupán a túlélésért küzdünk.

Könyvem nem az Egymásra hangolva átdolgozott változata. Természetesen ugyanarról az öt szeretetnyelvről van benne szó, de a következő oldalakon az egyedülállók személyes tapasztalataiból kiindulva keressük a választ arra a kérdésre, mit tehetnek azért, hogy növekedjenek a szeretetben. Hálás vagyok mindazoknak, akik elmondták nekem, hogyan gazdagította kapcsolataikat a szeretetnyelvek megismerése. Személyük védelme érdekében a nevüket megváltoztattam, de a történetük valódi.

Az első két fejezetben azzal foglalkozunk, kik is az egyedülállók, és miért a szeretet a kapcsolatok kulcsa. A következő öt fejezetben az olvasó megismerkedhet az egyes szeretetnyelvekkel, majd sorra vesszük a magunk, illetve mások számára legfontosabb szeretetnyelv felismerésének lehetőségeit.

A könyv további fejezeteiben arról lesz szó, hogyan kommunikálhatunk a szeretet nyelvén életünk különböző kapcsolataiban – szüleinkkel, testvéreinkkel, randevúpartnereinkkel vagy éppen diák-, illetve munkatársainkkal. Szóba kerül a házasság lehetősége is, illetve a szeretetnyelvek szerepe a házasságban. Külön fejezetben szólunk az egyedülálló szülőkhöz arról, hogyan fejezhetik ki gyermekeik iránti szeretetüket. Végül, de nem utolsósorban arról lesz szó, hogy a szeretet a legtöbb, amit adhatunk, és a legbiztosabb út a sikerhez.

Arra kérem az olvasót, tartson velem ezen az úton, ahol olyan egyedülállókkal találkozhat, akik felfedezték, hogy élni és szeretni egyet jelent.

1. fejezet
Kik az egyedülállók?

Az olvasó, aki ezt a könyvet a kezében tartja, valószínűleg maga is egyedülálló, vagy legalábbis vannak egyedülálló ismerősei. Tíz felnőtt amerikaiból több mint négy egyedülálló – ez 88,5 millió embert jelent.[1] Az Amerikai Egyesült Államokban több egyedülálló él, mint a világ bármelyik másik országában, Kínát és Indiát leszámítva.[2]

Az egyedülálló kifejezés igen tág értelmű, és nagyon különböző élethelyzetű embereket foglal magába. Az egyedülállók az alábbi öt csoport egyikébe tartoznak:

1. Soha nem kötöttek házasságot. 49 millió 18 évesnél idősebb felnőtt tartozik ebbe a csoportba. A nők átlagosan 25, a férfiak pedig 27 évesen kötnek először házasságot. Ez azt jelenti, hogy a 18–24 éves korosztályban tízből majdnem kilencen (87%) nem élnek házasságban.[3]

2. Elváltak. Napjainkban a teljes felnőtt lakosság 10 százaléka elvált.[4] Hosszabb távon azonban sokkal több házasságban élő felnőtt válik el. A házasságok 20 százaléka öt éven belül válással végződik. Tíz éven belül a házasságok egyharmada, tizenöt éven belül pedig 43 százaléka bomlik fel.[5]

3. Külön élők. Azok tartoznak ide, akik jogi értelemben még házastársak, de már nem élnek egy fedél alatt. Életmódjuk inkább az egyedülállókénak felel meg. A különélés többnyire átmeneti állapot, a házastársak előbb-utóbb vagy kibékülnek, vagy hivatalosan is elválnak. Kutatások szerint a férjüktől külön élő fehér bőrű nők 97 százaléka, a színes bőrű nőknek pedig 75 százaléka öt éven belül elválik.[6]

4. Özvegyek. Az özvegyek két nem közötti megoszlása távolról sem kiegyensúlyozott. A házastárs halála miatt egyedül élő felnőttek négyötöde nő. A 65 év feletti nők közel fele özvegy, míg ez az arány a férfiak esetében csupán 14 százalék.[7]

5. Gyermeküket egyedül nevelő szülők. Száz évvel ezelőtt száz felnőtt közül legfeljebb egy nevelte egyedül kiskorú gyermekét. Napjainkban több mint tizenkét millió az egyedülálló szülők száma, azaz majdnem minden harmadik család egyszülős.[8] Ezeknek a szülőknek egy része elvált, de egyre többen vállalnak gyermeket házasságon kívül. Az egyedülálló anyák 40 százaléka soha sem kötött házasságot gyermeke apjával.[9]

Sokféle élethelyzet, közös vágyak

Bármilyen élethelyzetben éljünk is, mindannyiunkban közös az a vágy, hogy megértsük önmagunkat és helyünket a világban, és eligazodjunk az értékrend, az erkölcs, az emberi kapcsolatok és az élet értelmének kérdéseiben. Mindenki igényli, hogy szeressen és viszontszeressék. Ha érezzük mások szeretetét, könnyebben átvészeljük a nehézségeket – enélkül azonban az élet sivárnak és céltalannak tűnik.

Rob

Robbal és szüleivel a Grand Canyonnál találkoztam először. Kerekesszékben ült, nyakmerevítőt viselt, fejét fémpánt tartotta. Mikor szembejött velem az egyik ösvényen, köszönésképpen barátságosan rábólintottam.

– Szép reggelünk van, ugye? – üdvözölt mosolyogva, majd beszédbe elegyedtünk. Megtudtam, hogy Rob gerince egy hegyi túra során sérült meg. Szüleivel már két évvel korábban tervezték, hogy kirándulnak a Grand Canyonhoz, de először anyagi okokból halasztották el az utat, majd Rob balesete miatt kellett lemondaniuk róla. Most, hogy az állapota valamelyest javult, végre megvalósíthatták tervüket, és egész héten át gyönyörködhettek a Canyon csodálatos szépségében.

– Minden elismerésem az önöké, amiért kitartottak az elhatározásuk mellett – mondtam, majd elbúcsúztam tőlük.

Fiammal, Derekkel együtt kirándulással töltöttük a hetet. A hét vége felé ismét összefutottam Robbal a szálloda halljában. Úgy megörültünk egymásnak, mintha régi ismerősök lettünk volna, és vagy két órán át beszélgettünk. Rob elmesélte, hogy két évvel azelőtt hegymászás közben szakadékba zuhant, ahonnan egy mentőalakulat emelte ki, majd helikopterrel kórházba szállították. Elmondta, milyenek voltak az első napok, amikor testi és lelki fájdalmak között feküdt, és nem tudta, hogy képes lesz-e még valaha lábra állni. Éppen a balesete előtt nyert meg egy álláspályázatot, amelyről le kellett mondania. Mély depresszió lett úrrá rajta.

Megkérdeztem tőle, mi segítette át ezen a mélyponton, és hogyan nyerte vissza lelki erejét.

– Egyedül a szeretet segített – felelte. – Csak így tudtam átvészelni ezt a tragédiát. A szüleim végig mellettem voltak, és egy barátnőm is, aki az első hetekben mindennap meglátogatott. Nem hiszem, hogy nélküle kilábaltam volna. Reményt öntött belém, biztatott, és együtt imádkozott velem. Azelőtt soha sem imádkoztunk együtt. Volt valami abban, ahogyan Istenhez beszélt, ami reményt adott nekem. A szavai olyanok voltak, mintha kiszáradt érzelmeimet esőcseppek öntöznék. Ma is jó barátok vagyunk.

A szeretet ereje

Rob története jó példa arra, hogy a szeretet minden akadályt képes legyőzni. A szeretet az emberi kapcsolatok építőköve, és az értelmes élet nélkülözhetetlen kelléke, amely döntően befolyásolja az ember értékrendjét és erkölcsi felfogását.

Biztosíthatom az olvasót, hogy nem fogja kárba veszettnek érezni azt az időt, amit a szeretet tanulmányozására fordít. Ha valaki érteni akar a számítógép kezeléséhez, természetesnek tartja, hogy beiratkozzon egy tanfolyamra, és sok-sok órát tölt azzal, hogy elmélyítse ismereteit. Sajnos a legtöbb ember jóval többet tud a számítógép működéséről, mint a szeretetről. Pedig a szeretet művészetének elsajátítása pozitív változást hoz az élet minden területén.

A szeretet tanult jelenség

Teljesen egyetértek Leo Buscaglia professzorral, aki a következőt írja:

„Pszichológusok, pszichiáterek, szociológusok és antropológusok már sokszor kifejtették, hogy a szeretet tanult reakció, tanult érzés... A legtöbb ember úgy tesz, mintha a szeretet nem tanult jelenség volna, hanem olyasvalami, ami mindenkiben ott szunnyad, és csak arra vár, hogy valami csoda folytán életre keljen. Sokan egy örökkévalóságig várnak erre. Úgy tűnik, nem vagyunk hajlandók beismerni a nyilvánvaló tényt, hogy legtöbbünk egész életén át elkeseredetten próbálja megtalálni a szeretetet, próbál szeretetben élni, és végül anélkül hal meg, hogy valaha is meglelte volna.”[10]

Immár három évtizede segítek a hozzám forduló embereknek abban, hogy megtanulják, hogyan létesíthetnek érzelmi kapcsolatot másokkal – azaz hogyan adhatnak és kaphatnak szeretetet. Ez a könyv is erről szól. Remélem, hogy egyedülálló olvasóim – bármilyen élethelyzetben élnek is – fel fogják ismerni, ha eddig hiányzott valami a kapcsolataikból, és a szeretetnyelvek segítségével megtanulják hatékonyabban kifejezni szeretetüket.

A nyugati kultúrában a kapcsolati törések nagy része abból adódik, hogy a legtöbben soha nem tanulnak meg igazán szeretni. A következő oldalakon olyan különböző korú és élethelyzetű embereket ismerhetnek meg, akik azt tapasztalták, hogy a szeretet meg tudja változtatni a világot.

Jegyzetek

1. U. S. Census Bureau (Amerikai Egyesült Államok népszámlálási hivatala), “Marital Status of People 15 Years and Over, by Age, Sex, Personal Earnings, Race and Hispanic Origin”, Table A1, March 2001. A statisztika minden etnikai csoportot feltüntet, nem csak a hispán populációt. Az adatok szerint 2001 márciusában 207 millió 18 éves, illetve annál idősebb amerikai állampolgárt számláltak meg.

2. George Barna, Single Focus (Ventura, Calif., Regal, 2003), 8. o.

3. Ibid. 12. o.

4. National Center for Health Statistics, Vital Statistics of the United States, 2001 (Washinton, D.C.), 42. o.

5. Centers for Disease Control and Prevention, First Marriage Dissolution, Divorce and Remarriage in the United States (Washington, D.C.), May 2001 Report.

6. Barna, Single Focus, 11. A National Center for Health Statistics (Egészségügyi Statisztikák Központi Hivatala) adatai szerint ezeknek az elvált embereknek 75 százaléka valamikor újra házasságra lép.

7. U. S. Bureau of the Census, Statistical Abstract of the United States, 2000 (Washington, D.C.), 55. táblázat.

8. Ibid. 64. táblázat.

9. Barna, Single Focus, 16. o.

10. Leo F. Buscaglia, A szeretet (Budapest, Park Kiadó, 2002), 41 – 43. o.

Kiadja a Harmat Kiadó
1114 Budapest, Bukarest u. 3.
Tel/fax: 466-9896

Örömmel vennénk,
ha megírná véleményét könyvünkről
E-mail: harmat@harmat.hu
Internet: www.harmat.hu

Borító: Lente István
Felelős szerkesztő: Lehoczky Tünde
Felelős kiadó: Herjeczki Kornél

Elektronikus könyv: Nagy Lajos

ISBN 9978-96-3288-179-9

Felhasznált betűtípus:
Noto Serif – Apache Licence v2.0

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu