Gyulai Pál

MŰVÉSZET ÉS ERKÖLCS

Emlékirat az alakuló (e-)könyv etikához

Kossuth Kiadó

Tartalom

E-bookra fordítható irodalmi útmutatások?

Gyulai Pálról a szerzőről, irodalomszervezőről, tudósról

Gyulai Pál Művészet és erkölcs

A költészet fényűzés? A bölcsesség ellensége?

A költő többet tár fel

Bűnök és erények helyett magát az embert

Realizmus és idealizmus

Versmű vagy prédikáció

Hadd buzogjon…!

Impresszum

E-bookra fordítható irodalmi útmutatások?

Bevezető Gyulai Pál könyvetikai fejtegetéseihez

A kibontakozó ebook kultúra bővíti, gazdagítja az irodalmi megjelenés lehetőségeit. Az írás köztevékenységgé fejlődött. Akinek van mondanivalója és képes is azt megformálni, módot teremthet a mű továbbadására elektronikus technikákkal. Rendelkezésre állnak a blogok, fórumok, weboldalak. Szabad a pálya az intézményesített tereken is. A közzétételre lehetőséget nyújt a professzionális kereskedelmi és terjesztői hálózatokon keresztül a szerzői kiadás, a self-publishing, a független publikálás. Nincs gátja a médiatizált gondolatközlésnek. És eszmeileg, etikailag? Kommunikációs dilemmaként kell kezelni az írószobák szöveg-manufaktúráin túllépő tömeges text-termelést vagy irodalomelméleti vonatkozású vizsgálatok is szükségessé válhatnak?

A könyv-szerzőség kevesek monopóliumából sokak megnyilatkozási formája lett. Ez az informatikai fejlemény nyelvi, esztétikai, irodalmi keretrendszerek változását is jelentheti. Nem haszon nélküli ilyen esetekben visszanyúlni az alapokhoz. Mi is az írás és a nyilvánossági közlés célja? A kérdés nem új, valójában egyidős az írás legelső változatainak rögzítésével. Lehetne válogatni a bőséges elemző anyagokból. Ez esetben magyar irodalomtudós egyik művére szeretném ráirányítani a figyelmet, Gyulai Pál Művészet és erkölcs című rövid értekezésére. Mint utaltunk rá, a témakomplexum történelmi dimenzióval rendelkezik, ennek megfelelően Gyulai Pál is így kezdi a tanulmányt: „Legyen szabad egy oly kérdést fejtegetnem, amely mindig foglalkoztatta az emberi elmét, mióta a művészetről gondolkozik, amely többé-kevésbé már sokszor eldöntöttnek látszott, de amely mégis egy vagy más alakban majdnem mindennap megújul. Értem az erkölcsiség viszonyát a művészethez, különösen a költészethez.”

A Művészet és erkölcs valaha nyitóbeszédként hangzott el a Kisfaludy Társaság közgyűlésén, 1887-ben. Mindössze húsz percet kap a rizikós tárgyra felkért szónok. Gyulai Pál sommásan, műveltségtől duzzadó, biztos ítéletű kijelentő mondatokban ad válaszokat. Természetesen nem a teljes kérdéskomplexumra, hanem egyes elemeire. Ez is tanulságos. Izgalmas is, mert ilyen iránymutató axiómák megfogalmazására ma aligha jelentkezik kutató. Gigantikus a téma, nagykaréjú bölcsészeti összefüggésrendszerek kibontására nincs alkalom, hely és befogadói igény. Média-analizátorok sem vállalkoznak megértés- és stíluselméleti problémák boncolgatására. Ugyan folynak könyvkörnyezeti szakirányú kutatások, a vizsgálódásokat hasznos publikációk követik, ezek a művek azonban – érthetően – szűk literatúra-reszortokat elemeznek, és nem szólnak a széles értelemben vett olvasóközönségnek. Az itt közölt Művészet és erkölcs ismeretterjesztő indíttatású. Negyedórányi elmondott beszédanyagnak készült, ennek megfelelően rövid és laza, hiszen eredetileg nem értekezésnek szánta a szerző. Könnyen olvasható, de mélyen fundamentált sorok, fejezetek. Olyan közvetlen és friss, hogy szinte posztnak olvasható.

A társadalmasított íráskultúra egyik első apostolának Alan Kay-t tartjuk. Ő volt a kiötlője és megvalósítója (bár sorozatgyártásra nem került soha) a Dynabook-nak, annak a hordozható mobil informatikai eszköznek, amelyet a szakirodalom egységesen a notebook, a táblagép és az e-könyv-olvasó közös ősének tekint. Így ír a Dynabook-ról (1968) a feltaláló:

”Ahogy annak idején a könyv az orális médium, úgy a számítógép a print médium kiterjesztésének tekinthető. A könyv sok mindenre képes, de a számítógép extra dimenziót jelent a betűk világában. Ez nagyon fontosnak tűnt számomra, így jutottam el a Dynabook koncepciójához. Valóban úgy [tudod] használni a komputert, hogy egyszerre lehetsz szerző és olvasó. A zene területéről véve a hasonlatot, mintha művész és egyben komponista is lehetnél. Tehát a kapcsolat a könyvedhez más, mint a számítógépedhez.” {1}

Alan Kay műveltségi víziójában a szerző mellett az olvasó is képes szöveg-konstrukciókat létrehozni. Majd további kontrollok nélkül publikálni is. Mára ez a self-publishing könyv-keletkeztetési modellben valósult meg. A self-publishing portálok úttörője, máig vezető fóruma a Smashwords globális web könyvesház. Alapítója és működtetője Mark Coker így ír hitvallásában, a Független Szerző Manifesztumában{2}:

„Self-publishing alkotóként valljuk, hogy az írók közösek az elhivatottságban, minden szerző felruházott a természetes kreativitással, minden írást vállaló embernek elidegeníthetetlen joga, hogy gyakorolja, kiélje a benne rejlő alkotóerőt a publikálás útján.”

A határozott kijelentés, miszerint mindenkinek joga van publikálni, igazából nem új, hiszen írni eddig is volt lehetősége – nyilván életmódbeli és vagyoni korlátokkal – az irodalom elkötelezettjeinek. A gyökeresen új mozzanat az, hogy most a kész vagy komplettnek gondolt mű meg is jelenhet. Az elektronikus felületek korlátlanok, befogadják és szolgáltatják a művészi alkotások minden formáját, köztük a legegyszerűbben prezentálható szöveges munkákat.

Csakhogy mielőtt írásba fog a text-médiátor (író-jelölt), ismeri-e a közlési felelősséget, és az azt környező etikai kötelezettségeket? Gyulai Pál rövid emlékirata egyaránt segíti az írót és az olvasót eligazodni egy olyan médiavilágban, amelyben nem pontosan meghatározottak a szerepek és felelősségek. Hamarjában bárki lehet közlő – blog, szöveg- és fotómegosztó oldalak, mozgósító posztok –, és furcsa, de ez is igaz: bárki lehet olvasó, ha nem is volt eddig a betűk nyújtotta tény- és érzelmi információkhoz szokva. 

Minden hétköznapi politizálási utalást kerülve, az is kiviláglik a Művészet és erkölcs című kisesszéből, hogy a mindenkori hatalomnak – múltban, jelenben és jövőben – nem célszerű  egyes alkotástechnikai és tartalomelvárási feltételrendszereket előnyben részesíteni másokhoz képest.

{1} Kerekes Pál: Könyv és számítógép: ösztönös kapcsolat. Könyvkonnektor, 2014. november. Elérhetőség: http://konyvkonnektor.hu/?p=4497

{2} Kerekes Pál: Független szerzők (indie) kiáltványa Magyarországról és Amerikából. Könyvkonnektor, 2014, május. Elérhetőség: http://konyvkonnektor.hu/?p=4144